Partitioning (Magyar) - ArchWiki

# Partitioning (Magyar)

Related articles

- fstab
- LVM
- Swap
- File Systems_(Magyar)

Egy merevlemez particionálása lehetővé teszi a felhasználható hely logikai szakaszokra történő felosztását, melyek ezáltal egymástól függetlenül is kezelhetők lesznek.

Egy merevlemez egyetlen partícióvá is alakítható, vagy a felhasználható tárhely akár több partícióra is osztható. Bizonyos helyzetek megkövetelik több partíció létrehozását: a kettős-, vagy multiboot, vagy épp a cserehely partíció használata. Más esetekben a particionálás egyszerűen csak az adatok logikai "elszigetelésének" eszköze, mint például amikor különböző partíciókat készítünk hang-, és videó állományainknak. Alább részletesen beszélünk majd a leggyakoribb partíciós sémákról.

Minden partíciót valamilyen típusú fájlrendszerre kell formázni, mielőtt használni lehet.

## Partíciós tábla

A partíciókról minden információ a partíciós táblában tárolódik; ezeknek két manapság leginkább használatos fő formájuk van: a klasszikus Master Boot Record (vagy MBR) és a modern GUID Partíciós tábla. Utóbbi fejlettebbnek számít, mert "túlnő" az MBR számos korlátján.

### Master Boot Record

Wikipedia:Master boot record

Az MBR eredetileg legfeljebb 4 partíció létrehozását támogatta. Később - e limitációt megkerülendő - bevezették a kiterjesztett és logikai partíciók használatát.

3 partíciótípus létezik:

- Elsődleges
- Kiterjesztett
  - Logikai

Az elsődleges partíciók indíthatók, és lemezenként vagy RAID tömbönként legfeljebb 4 lehet belőlük. Ha a particionálási séma négynél több partíciót igényelne, kiterjesztett partíciót használunk, mely logikai partíciókat tartalmaz. A kiterjesztett partíciókra egyfajta, a logikai partíciók számára létrehozott tárolóként kell gondolni. Egy merevlemez legfeljebb egy ilyen kiterjesztett partíciót tartalmazhat. EZ a kiterjesztett partíció a maximális partíciószám szempontjából elsődleges partíciónak számít, így, ha a merevlemezen már van egy kiterjesztett partíció, legfeljebb három elsődleges hozható még létre mellette (tehát három elsődleges és egy kiterjesztett partíciót kaphatunk). Azonban a kiterjesztett partícióban helyet foglaló logikai partíciók számának nincs határa. Az olyan rendszereken, melyeknek Windows-szal közös kettős boot-ot használnak, a Windowst elsődleges partícióra kell telepítenünk.

A hagyományos számozási séma szerint elsődleges partícióink sda1-től sda3-ig tartanak, majd a kiterjeszett sda4 partíció következik. Az sda4-ben foglat logikai partíciók számozása sda5, sda6, stb. lesz.

### GUID Partíciós Tábla

Wikipedia:GUID Partition Table

Csak egyetlen partíciótípus létezik, az elsődleges. A lemezenkénti vagy RAID tömbönkénti partíciók száma nem korlátozott.

### Btrfs Particionálás

Wikipedia:Btrfs

A Btrfs a teljes adattárolót képes használni és felváltani az MBR vagy GPT particionálási sémákat. Lásd a Btrfs particionálás szócikket további részletekért.

### Válasszunk GPT és MBR közül

A GUID Partíciós tábla (GPT) egy alternatív, modern particiónálási típus. A régi Master Boot Record (MBR) rendszer felváltására készült. A GPT-nek számos előnye van az MBR-rel szemben, melynek az MS-DOS-os időkből datálódó sallangjai vannak. Az fdisk (MBR) és gdisk (GPT) formázóeszközök legutóbbi fejlesztéseinek hála, egyenlőképp könnyűvé vált a GPT or MBR használata, s emellett a maximális teljesítmény elérése.

Nos, a választásnak az alábbiak alapján illene eldőlnie:

- Ha a GRUB legacy rendszerbetöltőt használjuk, MBR-t kell használnunk.
- A Windows-szal közös kettős boot (32 vagy 64 bit), ha régi típusú BIOS-t használunk, MBR-t kell használnunk.
- 64 bites Windowssal közös kettős boot és BIOS helyett UEFI használatakor GPT-t használunk.
- Ha a fentiek egyike sem illik esetünkre, szabadon választhatunk GPT és MBR közt. Mivel a GPT modernebb, ez a javasolt.
- Tanácsos mindig GPT-t használnunk UEFI boot esetén, mivel egyes UEFI firmware-k nem engedélyezik az UEFI-MBR indítást.

## Partíciós séma

Nincsenek szigorú szabályok arra nézve, hogy hogyan particionáljunk, de az alábbi tanácsokat érdemes fontolóra venni. Egy lemez logikai felosztása olyan tényezőktől függ, mint a megfelelő rugalmasság, sebesség, biztonság, vagy épp a szabad tárolókapacitás határa. Elsősorban azonban személyes ízlés kérdése. Ha kettős boot-ot akarsz használni Arch Linux-szal és Windows-szal, kérjük, olvasd át a Windows and Arch Dual Boot cikket.

Figyelem: Ne felejts helyet hagyni a rendszerbetöltőnek. Ez nem merült fel az MBR és a GRUB-Legacy használatakor, de a moldernebb partíciós sémák számára már szükséges egy speciális, apró partíció.

### Egy root partíció

Ez a séma a legegyszerűbb és a legtöbb esetben elegendő is. Egy cserefájl is létrehozható és könnyen át is méretezető. Legtöbbször a különálló `/` partícióból szokás elindulni, majd másokat a felhasználásuk módja alapján leválasztani róla, úgymint RAID, titkosítás, megosztott média partíciók, stb. Ne feledjuk, ha GRUB-ot telepítünk GPT-vel felosztott BIOS rendszerre, szükségünk lesz egy további BIOS partícióra.

### Különálló partíciók

Egy útvonal partícióként történő elhatárolása lehetővé teszi a különböző fájlrendszerek és csatolási opciók használatát. Egyes esetekben, mint például egy média partíciónál, így megoszthatóvá válhatnak operációs rendszerek között.

### Csatolási pontok

A következő csatolási pontok választhatók különálló partíciók használatakor, szükségeid szerint dönthetsz.

#### Root partíció

A root könyvtár a hierarchia csúcsán áll, ez az a pont, ahova az elsődleges fájlrendszert csatoljuk, s ahova az összes többi fájlrendszer fog kapcsolódni. Minden állomány és könyvtár a root `/` könyvtár alatt jelenik meg, még akkor is, ha fizikailag nem ugyanazon a tárolóeszközön találhatók. A root fájlrendszer tartalmának megfelelőnek kell lennie, hogy a rendszer indítható, helyreállítható, és/vagy javítható legyen. Ezért bizonyos könyvtárak a `/` alatt nem helyezhetők át más partíciókra.

A `/` partíció vagy root partíció is szükséges és mind közül a legfontosabb. Minden más partíciót helyettesíthet.

Figyelem: Az indításhoz szükséges könyvtáraknak (kivéve `/boot`) ugyanazon a partíción kell lenniük, mint a `/`, vagy korai userspace-ben kell felcsatolni őket az initramfs által. Ezek a következők könyvtárak: `/etc` és `/usr` [1].

#### /boot

A `/boot` könyvtárban helyezkedik el a kernel és a ramdisk image-k, éppúgy, mint a rendszerbetöltő konfigurációja és különböző szakaszai. Olyan adatokat is tárol, melyek a kernel által indított user-space programok előtt használhatók. A külön `/boot` partíció nem feltétlenül szükséges a rendszer normális működéséhez, csak a rendszer indításakor és a rendszermag frissítésekor (amikor a kezdeti ramdisk-et hozzuk létre).

Külön `/boot` partíció szükséges, ha szoftveres RAID0 (összefűzés) rendszert telepítünk.

#### /home

A `/home` könyvtár tartalmazza az egyes felhasználók egyéni beállításait, gyorsítótárait, programadatait és médiáját.

A külön `/home` partíció létrehozása lehetővé teszi a `/` tőle független újraparticionálását, de jegyezzük meg, hogy az Arch újratelepíthető akkor is, ha a `/home` érintetlen, még ha nincs is külön partíción - a többi vele egyenrangú könyvtárat kell csak eltávolítani, majd a pacstrap-et futtatni.

Nem szabad megosztani a home könyvtárakat különböző disztribúciók használói között, mivel jó eséllyel nem kompatibilis szoftver-verziókat és javításokat használnak. Ehelyett jobb megoldás lehet egy közös média partíció létrehozása vagy legalábbis külön home könyvtárak használata ugyanazon a `/home` partíción.

#### /var

A `/var` könyvtár olyan gyakran változó adatokat tárol, mint a puffer könyvtárak és állományok, adminisztratív és naplózott adatok a pacman gyorsítótár, az ABS fa, stb. Gyorsítótárazásra és naplózásra használatos, épp ezért nagyon gyakran olvassuk vagy írjuk tartalmát. Ha külön partíción tároljuk, nem a teljes rendszerünk tárolókapacitása telik fel túlontúl bőbeszédű naplók és hasonlók miatt.

Azért létezik, hogy a `/usr` útvonalat csak olvashatóként is csatolhassuk. Mindennek, ami régebben a `/usr`-be került és írhatónak kell lennie a rendszer működéséhez, (a telepítéssel és a szoftverkezeléssel ellentétben) a `/var` alatt kell helyet foglalnia.

Megjegyzés: A `/var` rengeteg kisméretű állományt tartalmaz. A megfelelő fájlrendszer-típus kiválasztásakor ezt vegyük figyelembe, ha külön partícióra költöztetjük.

#### /tmp

Ez egy eleve különálló partíció, hiszen a systemd tmpfs-ként fűzi be.

#### Cserehely (Swap)

A cserehely (swap) partíció virtuális RAM-ként használható memóriát szolgáltat. A cserefájl használata is megfontolandó lehet, mivel szinte semmiben nem más a teljesítménye, de szükség esetén sokkal könnyebben átméretezhető. A cserehely partítió elvben megosztható operációs rendszereink között, de semmiképpen sem, ha hibernációra használjuk.

#### Milyen méretűek legyenek a partíciók?

Megjegyzés: Az alábbiak egyszerű irányvonalak; nincs aranyszabály a partíciók méretére vonatkozólag.

A partíciók mérete egyéni ízlésünk és szükségleteink szerint alakul, de a következő információk hasznosak lehetnek:

/boot - 200 MB
  Mindössze 100 MB-ra van szüksége, de ha több rendszermagot is használnánk, 200 vagy 300 MB jobb döntés lehet.
/ - 15-20 GB
  Hagyományosan tartalmazza a `/usr` könyvtárt, melynek mérete jelentősen megnövekedhet a telepített szoftver mennyiségének függvényében. 15-20 GB elegendő lehet a legtöbb modern merevlemezzel rendelkező asztali rendszer számára.
/var - 8-12 GB
  Más adatok mellet az ABS fát és a pacman gyorsítótárat tartalmazza. A gyorsítótárazott csomagok megtartása hasznos és rugalmas megoldás lehet, hiszen képessé válunk korábbi szoftververziókhoz való visszatérésre. Ennek eredményeképp a `/var` mérete ugrásszerűen megnövekedhet. A pacman gyorsítótár egyre csak hízik, ahogy a rendszert bővítjük és frissítjük. Mindazonáltal biztonságosan tisztítható, ha helyszűkébe kerülnénk. 8-12 GB-nak elegendőnek kell lennie egy asztali rendszeren a `/var` számára, attól függően, hogy mennyi szoftvert telepítünk.
/home - [változó]
  Rendszerint ezen a helyen tároljuk a felhasználók állományait, a letöltéseket, a multimédiás fájlokat. Egy asztali rendszeren a `/home` tipikusan a legnagyobb méretű fájlrendszer.
swap (cserehely) - [változó]
  Régebben az a szokás uralkodott, hogy mérete a rendelkezésre álló fizikai RAM kétszerese legyen. Ahogy a számítógépek egyre több RAM befogadására váltak képessé, ez a szabály egyre elhanyagolhatóbbá vált. Ha legfeljebb 512MB RAM-mal rendelkezünk, a kétszeres szabályt még érdemes betartanunk. Ha elegendő (több mint 1024MB) a RAM-unk, kisebb, vagy akár semmiféle cserehely használata is lehetséges. Ha már több mint 2GB fizikai RAM-unk van, jó teljesítményre számíthatunk akár cserehely nélkül is.
  Megjegyzés: Ha azt tervezzük, hogy cserehelyre, vagy -fájlra hibernálunk, olvassuk át a Felfüggesztés és Hibernálás#A cserehely/cserefájl méretéről cikket.
/data - [változó]
  Megfontolásra kerülhet egy "data" partíció befűzése, melyeken több felhasználó számára megosztott állományokat helyezünk el. Ugyancsak megfelelő, ha a `/home` partíciót használjuk erre a célra.

Megjegyzés: Ha szükséges, 25% extra (szabad) hely a partícióinkon lehetővé teszi, hogy később könnyedén bővítsük őket, illetve védelmet nyújt a töredezettségtől.

## Particionáló eszközök

- fdisk — A Linux-ban foglalt particionáló, terminálban.

  https://www.kernel.org/ || util-linux

- cfdisk — Ncurses alapú particionáló, terminálban.

  https://www.kernel.org/ || util-linux

Figyelem: A cfdisk által létrehozott első partíció a 63-ik szektornál kezdődik, a megszokott 2048-ik helyett. Ez csökkent teljesítményhez vezethet fejlettebb (4k szektoros formátumú) SSD meghajtók esetében. Problémákhoz vezethet a GRUB2 használatakor. A legacy GRUB és a Syslinux azonban így is működőképes.

- gdisk — Az fdisk GPT változata.

  http://www.rodsbooks.com/gdisk/ || gptfdisk

- cgdisk — A cfdisk GPT változata.

  http://www.rodsbooks.com/gdisk/ || gptfdisk

- GNU Parted — Particionáló terminálban.

  http://www.gnu.org/software/parted/parted.html || parted

- GParted — GTK-ban írt grafikus particionáló.

  http://gparted.sourceforge.net/ || gparted

- Partitionmanager — QT-ban írt grafikus particionáló.

  http://sourceforge.net/projects/partitionman/ || partitionmanager

- QtParted — Hasonló a Partitionmanager-hez, az AUR-ból telepíthető.

  http://qtparted.sourceforge.net/ || qtpartedAUR

## SSD paríció eltolása

The factual accuracy of this article or section is disputed.

Reason: A manuális SSD eltolás nem mindig szükséges. Lásd az következő cikket: (Discuss in Talk:Partitioning#SSD Alignment?)

A megfelelő partíció eltolás szükséges az optimális teljesítmény eléréséhez és a hosszú élettartam megőrzéséhez. Az eltolás kulcsa a legalább az SSD EBS (erase block size, törlési blokkméret) értékéhez igazított particionálás.

Megjegyzés: Az EBS nagyban a gyártótól függ.

Ha a partíciók nincsenek úgy eltolva, hogy az EBS többszöröseinél (pl. 512 KiB-nál) kezdődjenek, a fájlrendszer eltolása teljesen felesleges, mert minden a partíció eltolásának "résével" megegyező módon tolódik rossz helyre. Hagyományosan a merevlemezeket a cilinder, fej és szektor szerint címezték, melyeken aztán az adat olvasásra vagy írásra került. Ezek a sugárirányú helyzetet jelölték, a meghajtó fejének ( = lemez és oldal ), valamint az adatnak az axiális helyzetét. Az LBA (logical block addressing, logika blokk címzés) bevezetésével mindez már nem szükséges. Ehelyett az egész merevlemez egyetlen adatfolyamként címezhető.

## GPT használata- a modernebb módszer

### A gdisk használatának összefoglalása

Ha GPT-t használunk, a megfelelő partíció-szerkesztő eszközünk a gdisk lesz. Ez az eszköz képes a partíciók automatikus, 2048 szektormérethez igazított eltolására (ez 1024 KiB-ot jelent), aminek kompatibilisnek kell lennie az SSD-k túlnyomó többségével, ha nem minddel. A GNU parted program is támogatja a GPT-t, de kevésbé felhasználóbarát, ha partíciók eltolására kerül sor. Az Arch ISO telepítőkörnyezete magában foglalja a gdisk parancsot. Ha a későbbiekben a telepített rendszeren is szükség van rá, a gdisk a gptfdisk csomagból elérhető.

Összefoglaló a gdisk általános felhasználásáról:

- A gdisk-et indítsuk egy bizonyos lemezen mint root felhasználó (a merevlemez lehet pl. `/dev/sda`):

    # gdisk merevlemez

- Ha a lemez vadonatúj, vagy épp mindent újra akarunk rajta kezdeni, nyissunk új GUID partíciós táblát az `o` paranccsal.
- Hozzunk létre új partíciót az `n` paranccsal (elsődleges típusú/első partíció).
- Feltételezve, hogy a partíció új, gdisk a lehető legmagasabb eltolást fogja használni. Más esetben a kettő hatványa, ahol a kitevő a partíciók réseinek legnagyobb közös osztója.
- Ha egy partíciónak a 2048-ik szektor előtti kezdetet adunk meg, a gdisk automatikusan 2048-ra váltja ezt az értéket. Ezzel biztossá válik a 2048 szektoros eltolás (mivel egy szektor 512B, ez 1024KiB-os eltolás, mely minden SSD NAND törlési blokkhoz illeszkedni fog).
- Ezután a `+x{M,G}` formátumban adjuk meg, hogy a partíció x mebibyte vagy gibibyte méretig terjeszkedjen; valamint, ha ez a méret nem az eltolási méret (1024 KiB) többszöröse lenne, a gdisk összehúzza a partíciót a legkisebb többszörösig. Ha tehát 15 Gib-os partíciót akarunk létrehozni, `+15G`-t kell beütnünk.
- A következő lépés a partíció típusának megjelölése, az alapértelmezett a `Linux filesystem` azaz a Linux fájlrendszer (a kódja `8300`), megfelelő a legtöbb esetben. A kódok listája az `L` billentyűvel hívható elő. Ha LVM-et akarnánk használni, válasszuk ki a `Linux LVM`-et (`8e00`).
- Ugyanilyen módon folytassuk a többi partícióval.
- Ha végeztünk, a tábát a `w` paranccsal írjuk a lemezre és kilépünk.
- Formázzuk le a partíciókat valamely fájlrendszerre.

Megjegyzés:

- A GPT partíciós táblát használó lemezről történő rendszerindításhoz létre kell hozni (lehetőleg a lemez elején) egy BIOS boot partíciót, melyen nincs fájlrendszer, s melynek partíció típusa `BIOS boot` vagy `bios_grub` (gdisk a kódja `EF02`) ha a lemez GRUB-ot használva indul. A Syslinux-hoz nincs szükség ennek a `bios_grub` partíciónak létrehozására, de szükség lesz különálló `/boot` partícióra és engedélyezzük a `Legacy BIOS Bootable partition` attrbútumot ezen a partíción a (a gdisk használatával).
- A GRUB Legacy nem támogatja a GPT-t, a felhsználóknak a BURG, a GRUB vagy a Syslinux közül kell választania.

Figyelem: Ha kettős bootolást tervezünk Windows-szal BIOS módban (ez az egyetlen lehetőség 32 bites Windows verziókkal, illetve 64 bites Windows XP-vel), semmiképp se használjunk GPT-t mivel a Windows nem támogatja a GPT lemezről való indítást BIOS rendszeren. Ilyenkor kénytelenek vagyunk MBR particionálást használni és BIOS módban indítani a rendszert, az alábbi leírás szerint. Ez a korlátozás nem érvényes a modernebb 64 bites Windows rendszerek UEFI módú indítására.

## MBR használata - régi módszer

Ha MBR-t használunk, a használandó particionáló eszköz az fdisk lesz. Az fdisk újabb verziói már elvetették az elavult cilinderekben történő számítást és kijelzést, akárcsak az MS-DOS kompatibilitást. A legutóbbi fdisk automatikusan tolja el az összes partíciót 2048 szektorral, avagy 1024 Kib-tal, amely az összes mai SSD gyártó által használt EBS méretnél megfelelő. Ez annyit tesz, hogy az alapértelmezett beállításokkal megfelelő lesz a partíciók eltolása.

Jegyezzük meg, hogy régebben az fdisk cilinderekben számolt, és olyan MS-DOS kompatibilitási módot tartalmazott, ami teljesen felborította az SSD eltolást. Épp ezért az interneten még mindig számos olyan, 2008-2009 környéki anyag található, melyek mélyre menően taglalják, hogy mi a particionálás megfelelő menete. A legutóbbi fdisk-kel jóval egyszerűbb a dolgunk, miként ez ebből az útmutatóból is kiderül.

### Az fdisk használatának összefoglalója

- Indítsuk root-ként az fdisk-et valamely eszközünkön (a merevlemez lehet például `/dev/sda`):

    # fdisk merevlemez

- Ha a lemez vadonatúj, vagy mindent újra akarunk kezdeni rajta, készítsünk egy új és üres DOS partíciós táblát az `o` paranccsal.
- Az `n` paranccsal készítsünk egy új partíciót (elsődleges típusú/első partíció).
- Használjuk a `+xG` formátumú parancsot, hogy a partíciót x gibibájtig terjesszük ki. Ha tehát 15GiB méretű partíciót szeretnénk, a parancs `+15G` lesz.
- Változtassuk a partíció azonosítóját az alapértelmezett Linux-ról (`a kódja 83`) valami másra, ha szükséges, a `t` paranccsal. Ez nem kötelező, csak akkor szükséges, ha valami más partíciótípust akarunk létrehozni, mint például a cserehely, az NTFS vagy az LVM. A partíciótípusok listáját a `l` paranccsal bármikor lekérdezhetjük.
- Ugyanilyen módon folytassuk a többi partícióval.
- A `w` paranccsal írjuk a lemezre a partíciós táblát.
- Formázzuk új partícióinkat valamilyen fájrendszerre.

## Lásd még

- Creating ext4 partitions from scratch
- Wikipedia:Disk partitioning
- Manually Partitioning Your Hard Drive with fdisk

Category:

- File systems (Magyar)