<h2>Гавайські зоряні лінії</h2>
<p>Це зоряні лінії, записані Найноа Томпсоном (Nainoa Thompson) і
використовувані спільнотою полінезійських мандрівників для навігації
вітрильних каное (катамаранів) за допомогою традиційних методик навігації
без інструментів для подорожей океаном на тисячі миль. Сотні років гавайські
мореплавці запам’ятовували розташування зірок, час їхнього сходження і
заходу з метою якнайточнішого визначення маршрутів. Майстер з орієнтування
Найноа Томпсон розробив систему упорядковування знань, яка допомагає
запам’ятати розташування зірок на небесній сфері поділом неба чотирма
рівномірно розташованими зоряними лініями.</p>


<h2>Історичні відомості</h2>
<p>Знання з гавайської зоряної навігації передавалися усним шляхом з покоління
до покоління протягом сотень років. Значну частину знань з навігації і
вивчення руху зірок було втрачено до початку відродження гавайської
самосвідомості на початку 1970-х років. Спільнота полінезійських
мандрівників (Polynesian Voyage Society або PVS), заснована у 1973 році, у
1975 році створила гокулеа. Гокулеа — традиційне гавайське каное для
подорожей, призначенням якого було відродження мистецтва
мореплавства. Мешканець Сатвала, Мікронезія на ім’я Мау Піайлуґ був учителем
мореплавства і навігації. Знання щодо мореплавства і використання неба для
навігації Мау отримав від своїх предків. Найноа Томпсон, теперішній
президент PVS, попросив Мау навчити його навігації з метою відродження
знань, які було втрачено сучасними гавайцями. Гавайський зоряний компас та
зоряні лінії було створено на основі знань, отриманих від Мау.</p>


<h2>Зоряні лінії</h2>
<p>Кожна зоряна лінія — це група яскравих зірок, яка мала бути знайома
навігаторам. Поєднання цих зірок утворювало сузір’я. Навігатори
запам’ятовували місця сходження та заходу цих зірок, поєднання зірок в усіх
лініях та лінії, які вказували безпосередньо на північ та
південь. Розташування ліній на нічному небі повільно змінюється з часом, для
кожної пори року є власна пріоритетна лінія. Ось зоряні лінії із відповідною
їм порою року: 
<ol>
  <li>  <em>Черпак з каное Макалії</em> – з листопада до квітня </li>
  <li>  <em>Ка Івікуамоо</em> – з квітня до липня </li>
  <li>  <em>Манаякалані</em> — з травня до жовтня </li>
  <li>  <em>Ка Лупе-о-Кавело</em> — з вересня до лютого</li>
  </ol>
  </p>

<h3>Ке Ка-о-Макалії</h3>
<p>Буквальний переклад означає «Черпак <em>Макалії</em>». Лінії поєднуються у
форму, схожу на черпак для каное, який вичерпує <em>Ка
Геї-Геї-о-На-Кейкі</em> (Оріон) та <em>Макалії</em> (Плеяди) у нічне небо. У
подорожах черпак використовували для вичерпування води з човнів. </p>

<p>Основним зірками <em>Ке Ка-о-Макалії</em> з півночі на південь є
<em>Гокулеї</em> (Капелла), <em>Нанамуа</em> (Кастор), <em>Нанагопе</em>
(Поллукс), <em>Пуана</em> (Проціон) та <em>Аа</em> (Сіріус). Поєднання цих
зірок створює черпак на небі. Мінтака з Оріона є важливою зіркою цієї лінії,
оскільки вона сходить і сідає безпосередньо на сході або заході, надаючи
навігатору простий вказівник напрямку. Лінія, яка проходить через Мірзім
(поряд із <em>Аа</em> (Сіріусом)) та <em>Ке Алії Кона і Ка Лева</em>
(Канопус), є вказівником на південь. Лінія <em>Екекеуегуегу</em> (&theta;
Віз, Махазім) — <em>Екекеу-ена-ена</em> (&beta; Віз, Менкалінан) є
вказівником на північ. Навігатори знаходили і широко використовували у
зоряних лініях різні вказівники на північ і південь.<p>

<h3>Ка Івікувамоо</h3>
<p><em>Ка Івікуамоо</em> перекладається як «хребет» (буквально: «хребет
ящірки»). Ця лінія зірок зображається як хребет ящірки або <em>моо</em> у
картині зоряного неба. Її також можна представити як генеалогічну гілку, де
кожна зірка відповідає певному поколінню.</p> 

<p>Сама зоряна лінія починається з <em>Гокупаа</em> (Полярної), універсального
вказівника на північ, оскільки ця зірка не рухається небом, завжди
розташовуючись на півночі.  <em>Гокупаа</em> далі з’єднується з <em>На
Гіку</em> (Великим Ковшем). <em>На Гіку</em> перекладається як «Сімка»,
оскільки складається з семи зірок Великого Ковша. <em>Гокулеа</em> (Арктур)
і <em>Гікіаналья</em> (Спіка) складають середню частину зоряної лінії. На
честь двох цих зірок названо два каное PVS. <em>Гокулеа</em> є «зенітною»
зіркою Гаваїв, тобто зіркою, яка перебуває безпосередньо над вами, коли ви
розташовуєтеся на широті Гавайських островів. <em>Гокулеа</em> є дуже
важливою для навігаторів, які визначають шлях повернення на
Гаваї. <em>Гокулеа</em> перекладається як «зірка задоволення», оскільки це
зірка, яку шукають, щоб повернутися до усіх радощів перебування вдома. Далі,
за <em>Гікіаналья</em>, у лінії розташовується <em>Ме-е</em>, комбінація з
чотирьох зірок, які утворюють прямокутник. <em>Ме-е</em> далі з’єднується із
<em>Ганаякамаламою</em> (Південним Хрестом), який є вказівником на південь у
<em>Ка Івікуамоо</em>.</p>

<h3>Манаякалані</h3>
<p><em>Манаякалані</em> перекладається як «Волосінь Вождя». Таку назву
пов’язано із легендою про напівбога Мауї та його гачок для риболовлі. За
допомогою гачка і волосіні, за легендою, Мауї витягнув з дна океану
тихоокеанські острови. </p>

<p>Ця зоряна лінія складається з двох сузір’їв, Трикутника Навігатора на
півночі та Гачка Мауї на півдні. Трикутник Навігатора складається з трьох
зірок, <em>Гаваїкі</em> (Денеба), <em>Кеое</em> (Веги) та <em>Гуму</em>
(Альтаїр). (Це та сама фігура, що і Літній Трикутник для сучасних
астрономів-аматорів.) Ці зірки також складають Полінезійський Трикутник:
Гаваї (<em>Гаваїкі</em>), Рапануї (<em>Кеое</em>) та Аотеароа
(<em>Гуму</em>). Саме ці три острови Мауї виловив з океану за допомогою
свого Гачка (Скорпіона). </p>

<p>Вказівник на північ у Трикутнику Навігатора отримуємо, з’єднуючи
<em>Гаваїкі</em> (Денеб) і <em>Момонапіковалу</em> (&gamma; Леб,
Садр). Вказівники на південь розташовано у Гачку. Треба з’єднати
<em>Міліопу</em> (&delta; Ско, Джуббу) і <em>Каге</em> (&pi; Ско, Нур),
зірки у верхній частині Гачка.</p>

<h3>Ка Лупе-о-Кавело</h3>
<p><em>Ка Лупе-о-Кавело</em> перекладається як «Паперовий змій Кавело». Кавело
був великим вождем Кауаї та Оаху, а його зоряна лінія — це паперовий змій,
якого він згубив у дитинстві.</p>

<p>Ця зоряна лінія починається з <em>Івакелії</em>, тобто Вождя-фрегата. Форма
цього сузір’я (яке на Заході називають W Кассіопеї) нагадує птаха
<em>іва</em> (фрегата), який відомий тим, що веде мандрівників до
землі. Центром зоряної лінії є Паперовий Змій Кавело (Великий Квадрат
Пегаса). Чотири зірки, з яких складається силует паперового змія, названо на
честь великих предків Кавело: <em>Манокаланіпо</em> (&delta; Пег, Альферац),
<em>Какугігева</em> (&beta; Пег, Шеат), <em>Піїлані</em> (&gamma; Пег,
Альгеніб) та <em>Кеаве</em> (&alpha; Пег, Маркаб). Усі четверо були
визначними вождями свого часу. Далі, зоряна лінія з’єднується на півночі з
<em>Піїкеа</em> (&beta; Кит) і <em>Куканілоко</em> (&alpha; ПдР,
Фомальгаутом). </p>

<p>Вказівник на північ — це <em>Манокаланіпо</em> (&delta; Пег, Алферац) та
<em>Кеалогалані-по-кеао</em> (&beta; Кас, Каф) з
<em>Івакелії</em>. Вказівник на південь з’єднує <em>Кеаве</em> (&alpha; Пег,
Маркаб) та <em>Куканілоко</em> (&alpha; ПдР, Фомальгаут).</p>

<h3>Зовнішні посилання:</h3>	
<ul>
<li><a href="http://hokulea.com">Спільнота полінезійських мандрівників</a></li>
<li><a
href="http://pvs.kcc.hawaii.edu/ike/hookele/hawaiian_star_lines.html">Спільнота
гавайських мандрівників</a></li>
<li><a href=http://www.imiloahawaii.org/71/star-paths>Імілоа</a></li>
</ul>

Ландшафт гавайського зоряного компаса, яким варто скористатися у поєднанні з
цією картиною зоряного неба, є частиною збірки <a
href="http://stellarium.org/wiki/index.php/Landscapes">ландшафтів
Stellarium</a>.

<h2>Відомості і подяки</h2>
<p>Цю картину зоряного неба було створено 2017 року зусиллями вчителів Дарена
Камалу (Darren Kamalu) та Крістофера Блейка (Christopher Blake), учнів Джони
Апо (Jonah Apo), Ніколаса Коануї (Nicholas Koanui), Брендена Аїли (Brenden
Aila) та класу небесної навігації у Капаламській школі Камеамеги, Гонолулу,
Гаваї. Художні роботи виконано Кеалогою Канеакуа (Kealoha
Kaneakua). Натхненням для створення цієї картини зоряного неба слугувала
подорож Гокулеа «Малама Гонуа», полінезійського мандрівного каное, яке
обпливло навколо світу у 2013–2017 роках.  Stellarium використовується як
інструмент навігації Гокулеа, а ця картина зоряного неба є інструментом з
практичної полінезійської навігації.</p>
