# Příručka k aplikaci Gnumeric, verze 1.12

## Vítejte!

Gnumeric je tabulkový kalkulátor, tzn. počítačový program používaný k úpravám a analýzám číselných dat. Může vám pomoci se sledováním informací v seznamech, se zpracování číselných hodnot uspořádaných ve sloupcích a řádcích, s prováděním a aktualizací složitých výpočtů pomocí definice jednotlivých kroků výpočtu a změnami příslušných kroků samostatně, s vytvářením, zobrazením a tiskem grafického znázornění dat v sloupcových, čárových, koláčových nebo radarových grafech, s implementací komplexních optimalizačních modelů nebo s řadou dalších jiných úkolů týkajících se čísel, kalendářových a časových údajů, jmen nebo jiných dat.

Funkce, které tabulkovém kalkulátoru Gnumeric najdete, z něj dělají univerzální a mocný nástroj. Na snímku obrazovky fig-gnumeric-power-example můžete vidět hlavní okno programu a některé z dostupných funkcí.

### Příklad toho, co se dá v tabulkovém kalkulátor Gnumeric udělat.

Obrázek s aplikací Gnumeric předvádějící použití složitější formátování a několik grafů.

Příklad použití aplikace Gnumeric, zmenšený, aby se vešel to tohoto dokumentu.

Gnumeric má v současnosti podporu všech výpočetních funkcí, formátovacích voleb, typů grafů a kreslení.

Snahou je, aby byl Gnumeric nejlepším dostupným tabulkovým kalkulátorem. Je vyvíjen již řadu let, takže stačil vyzrát a je matematicky přesný. Byl vytvořen a je spravován v rámci projektu GNOME. Tato příručka jej popisuje ve verzi 1.12.

Vydání Gnumeriku ze série 1.12 mají číslování začínající 1.12 následované dalším číslem, například 1.12.0 nebo 1.12.3. Jedná se o stabilní vydání, která přináší jen drobná vylepšení a opravy chyb v programu. Tato vydání je možné považovat za bezpečná pro použití v produkčním prostředí.

Vydání z řady 1.13 jsou nestabilní, určené pro vývojářské testování. Jestliže chcete stabilní vydání, použijte nejnovější vydání z řady 1.12.

Cíle projektu Gnumeric

Při vývoji tabulkového kalkulátoru Gnumeric se držíme několika základních cílů.

- Stabilita

  Gnumeric prošel intenzivním testováním. Různorodá skupina uživatelů vyhodnocuje Gnumeric v nejrůznějších prostředích. K ověření přesnosti matematických výpočtů a k ověření kvality výsledků importu souborů se používají testovací sešity.

- Přesnost

  Výpočet správný výsledků je důležitý a tvrdě se pracuje na tom, aby Gnumeric v tomto ohledu předčil konkurenci. Podle posledních zpráv (text je v angličtině) se to daří.

- Kompatibilita souborů

  Transparent access and manipulation of files from other applications is vital in a modern office. The Gnumeric file format is simply compressed XML which can be decompressed using gunzip, the GNU gzip program's decompression utility, into text. Gnumeric can open files from several well known proprietary and free spreadsheets including MS Excel, Lotus 1-2-3, Applix, OpenOffice.org, Psion, Sylk, XBase, Oleo, PlanPerfect, Quattro Pro and HTML. Gnumeric can save files to several versions of the MS Excel file format and can save tables into LaTeX `\longtable`, HTML, and roff files. Gnumeric also benefits from a highly configurable text importer and exporter which ensures that data can be transferred smoothly, and allows new formats to be added easily as plug-in software routines.

- Minimální náklady na přechod

  Naučit se pracovat v novém neznámém prostředí je náročné a frustrující. Proto se Gnumeric snaží vystupovat vůči uživateli podobně, jako jiné běžně zavedené aplikace, a nové funkce nabízet v intuitivní podobě.

- Rozsáhlá sada funkcí

  Gnumeric má dostatečně rozsáhlou sadu funkcí, které se od tabulkového kalkulátoru očekávají, a které uspokojí většinu uživatelů. I tak jsou ale stále přidávány další nové funkce. Často jsou citovány statistiky, že většina uživatelů potřebuje akorát 20 % funkcí svého softwaru. Tato statistika ale neznamená, že potřeba je jen těch 20 % funkcí. Ve skutečnosti uživatelé používají společných tak 10 % funkcí a ve zbývajících deseti se jejich požadavky odlišují. Gnumeric se snaží poskytnou úplnou implementaci funkcí, které nabízí, a s těmi neimplementovanými vyčkává, dokud je nemá připravené v úplné a robustní podobě.

- Internacionalizace

  Gnumeric byl přeložen do 46 jazyků a je používán lidmi z celého světa se symboly, kalendářovými daty a měnami v podobě vyhovující jejich národnímu prostředí.

- Škálovatelnost

  Základ architektury je navržený tak, aby Gnumeric dokázal bez problémů škálovat až na středně velká zatížení (1 milión buněk) a přitom zůstal použitelný i na starším hardwaru.

- Otevřenost

  Gnumeric je svobodný software v tom smyslu, že dává uživatelům volnost v používání, změnách a šíření programu. Tato svoboda je vysvětlená na webových stránkách nadace Free Software Foundation v článku filozofie svobodného softwaru. V zájmu zachování této svobody pro všechny jsou ale pro všechny nutná i jistá pravidla. Proto je Gnumeric vydáván pod licenční smlouvou, konkrétně pod GNU GPL.

  Jedním z přínosů této svobody je, že kdokoliv má přístup ke zdrojovému kódu, ze kterého se Gnumeric sestavuje. Tento zdrojový kód je cíleně udržován a dokumentován tak, aby si jej kdokoliv mohl měnit pro své potřeby. Můžete si tak tabulkový kalkulátor upravovat, psát si do něj vlastní funkce nebo jej rozšířit pro speciální potřeby.

Série vydání Gnumeric 1.13 pro vývojáře

The Gnumeric 1.13 series of releases are developer releases. These releases are kept as stable as possible. However, each release in this series includes changes and improvements some of which may be quite large. These new changes may cause the program to crash and lose data. Do not use these releases if you cannot afford to lose any data or work. However, these releases include many new features that can be helpful. If you use this series, backup your data often, not just by saving files but by renaming them and checking that they can be reopened. If you experience mistakes or crashes while you are using this version, please report these using the GNOME project's bug reporting interface as detailed in chapter-bugs.

Nové funkce uvedené v sérii vydání Gnumeric 1.12:

Série 1.12 aplikace Gnumeric je hlavně o přechodu na verzi 3 knihovny GTK. Přináší oproti sérii verze 1.10 ale i některá vylepšení.

- Vylepšená podpora formátu OpenDocument Format (ODF)

  Vylepšen byl jak import, tak export ODF.

Nové funkce uvedené ve vydání řady Gnumeric 1.10:

Série vydání Gnumeric 1.10 zahrnuje oproti sérii 1.8 řadu vylepšení.

- Přizpůsobitelná velikost listu

  Listy již nadále nejsou omezené na 256 sloupců a 65536 řádků.

- Vylepšený import a export formátu OpenDocument

  Byla přidána základní podpora pro formát OpenDocument Format (ODF), se zaměřením na standardní obsah tabulkového kalkulátoru a grafy. Gnumeric také podporuje téměř všechny funkce z rozsáhlé skupiny funkcí v aktuálním návrhu OpenForumula.

- Vylepšený import a export Microsoft OfficeOpenXML

  Významně byl vylepšen import a export formátu Office Open XML (OOXML).

- Nové a vylepšené grafy

  Byly přidány nové typy diagramů a pravděpodobnostních diagramů. Navíc, když je jedna z os představuje datum nebo čas, jsou zvolena pro značky na ose rozumná místa. Vylepšené bylo také znázorňování trendů.

- Podmíněné formátování

  Gnumeric nyní podporuje podmíněné formátování buněk. Podporováno je libovolné množství podmínek.

- Rychlejší vyhodnocování

  Vyhodnocování listů s velkým počtem volání HLOOKUP, což je celkem běžné, případně podobnými funkcemi, nad stejnou databází bylo vylepšeno z „dosti pomalé“ na „okamžité.“ Podobného vylepšení doznala také implementace velké výskyty volání RANK a PERCENTILE.

- Snížené nároky na operační paměť

  Významně byla snížena spotřeba paměti pro rozsáhlé listy.

- Přidány nástroje statistické analýzy

  Byly vylepšeny nástroje statistické analýzy a přibylo několik nových, například Kaplan Meierovy odhady, testy dobré shody, analýzy jistiny, testy znaménka, vylepšené exponenciální vyhlazování, různé základní neparametrické testy atd.

- Vylepšené objekty listů

  Byla vylepšena podpora pro objekty listů (čáry, šipky, widgety, …).

Nové funkce uvedené ve vydání série Gnumeric 1.8:

Série vydání Gnumeric 1.8 zahrnuje oproti sérii 1.6 řadu vylepšení.

- Vylepšen formát .gnumeric a export

  Gnumeric nyní využívá pro zpracování souborů `.gnumeric` jako výchozí rychlejší analyzátor založený na SAX. Bylo vylepšeno schéma a přibyly nové vlastnosti.

- Import a export formátu Microsoft Office OpenXML

  Byla přidána podpora pro import a export formátu Offce Open XML (OOXML), se zaměřením na standardní obsah tabulek. Grafy a vložené objekty zatím podporované nejsou.

- Nové jádro pro formátování hodnot

  Byla vylepšena kompatibilita a výkon.

- Použití nového tisku založeného na Gtk

  Infrastruktura pro tisk byla změněna tak, aby využívala tisk z Gtk namísto zastaralých knihoven libgnomeprint.

- Vylepšené rozbalovací seznamy v buňkách

  Seznamy pro ověřování platnosti přímo v buňkách a vylepšená odezva automatických filtrů.

Nové funkce uvedené v sírii vydání Gnumeric 1.6:

Série vydání Gnumeric 1.6 zahrnuje oproti sérii 1.4 řadu vylepšení.

- Lepší grafy:

  Bylo přidáno několik nových typů grafů a přibyla řada funkcí, jako třeba regresivní křivky.

- Vylepšená přesnost:

  Přestože již Gnumeric 1.4 byl nejlepším dostupným zdrojem pro přesné statistické výpočty, Gnumeric 1.6 je ještě lepší. Aby tomu tak bylo, pokračujeme s naší spoluprací na pozadí s projektem R. Přidali jsme také nový zásuvný modul podporující jednotně nazvané funkce pro hustotu pravděpodobnosti, hromadnou hustotu a reverzní hromadné hustoty. Nové funkce jsou obrazy svých protějšků v R.

- Port pro operační systémy firmy Microsoft

  Náš port pro „Windows“ je nyní dostatečně vyzrálý pro každodenní použití. Byla vylepšena podpora motivů u vlastních widgetů, takže Gnumeric teď vypadá a působí více jako přirozená aplikace pro Windows. Sestavení sice ještě potřebuje uhladit některé hrany, ale pracuje se na tom.

- Podpora pro písma psaná zprava doleva:

  Nyní je podporována orientace zprava doleva, jak pro celé listy, tak pro jednotlivé buňky.

Nové funkce uvedené ve vydání série Gnumeric 1.4:

Gnumeric v řadě 1.4 přináší oproti řade 1.2 spoustu vylepšení.

- Port pro operační systémy firmy Microsoft

  Přesun základů aplikace Gnumeric na knihovny GTK+ umožní aplikaci běžet na řadě operačních systémů od firmy Microsoft společně označovaných názvem „Windows“.

- Vylepšená analytika

  Správnost analytických nástrojů v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric je hlavním cílem týmu. Přesnost a správnost analytických nástrojů je průběžně vyhodnocována a vylepšována. Byly přidány vylepšené knihovny řešitele (lp_solve a GLPK).

- Vylepšené grafy

  Grafický systém je významně vylepšený pomocí nových typů grafů, jako jsou radarové grafy. Je tu také nová podpora pro chybové sloupce a doplňující styly. Grafy také vypadají na obrazovce mnohem ostřeji díky vyladění pixelů. Osy teď podporují různá mapování (logaritmické, inverzní) a je zde širší výběr značek. Objevila se také podpora pro formátování jednotlivých bodů grafu.

- Formátovaný text v buňkách

  V této verzi byla přidána možnost používat formátovaný text. Díky tomu může samostatná buňka obsahovat text se smíšeným formátováním, jako je tučné písmo, kurzíva a další.

- Vylepšená kompatibilita s Microsoft Excel

  The file format used by the Microsoft Excel spreadsheet is commonly used to exchange spreadsheet documents. The Gnumeric team spends a considerable effort reverse engineering that file format to ensure that Gnumeric can read and write files in that format. This release now supports all forms of 'array formula' and adds export support for charts, rich text, and images. More compatibility accelerator keys were added to simplify transition, and improve the finger feel. There is better support for hyperlinks.

- Tisk

  Používání knihovny Pango v celém tiskovém podsystému zlepšuje jednotnost mezi výsledným zobrazením na obrazovce a na papíře.

- Vylepšená analytika:

  Tato verze Gnumericu obsahuje 470 tabulkových funkcí, včetně všech funkcí ze severoamerické edice Microsoft Excel 2000™. Tato verze zahrnuje také řadu nových funkcí a statistických rutin importovaných ze statistického jazyka R, z GNU Scientific Library a z dalších zdrojů. Generovaní náhodných čísel bylo aktualizováno, aby zahrnovalo rozložení beta, Cauchyho, chí-kvadrát, mocninné F, gama, geometrické, Laplaceova, Levyho alpha-stabilní logaritmické, logistické, logaritmické normální, Paretova, Rayleighova, T, Gumbelova I typu, Gumbelova II typu, Weibull Gaussova, Landauova a rovnoměrné. Rutiny pro oceňování finančních derivátů bylo rozšířeny o modely Black-Scholesův (a citlivostní), Garman Kohlagenův, Merton Jump Diffusion, Bjerkusandův a Stenslandův (americké opce), s posunutým začátkem, s jednoduchým a komplexním výběrem, směnných opcí, opcí na rozpětí a nejpříznivější výplaty. Řešitel byl vylepšen o nové lineární a kvadratické programové rutiny. Jsou tu vylepšení v T-testu, Z-testu a F-testu. Větší přesnost získaly GEOMDIST, BINOMDIST, BETADIST, BETAINV, FINV, CAUCHY, FDIST, FTEST, HYPGEOMDIST, ERF, FISHER, EFFECT, NOMINAL, MIRR, IRR, XNPV, NPV, PMT, RATE, PV, FV, IPMT, PPMT, ZTEST, EXPM1, LN1P.

- Import/Export

  Export do XML je nyní pro soubory `.gnumeric` mnohem rychlejší a lehčí a GNOME umožnilo pro Gnumeric podporu souborů a obrazů gnome-vfs a drag-n-drop.

- Portace na GTK+

  Jedním z hlavních cílů vývojářské série je předělat Gnumeric, aby pracoval čistě jen s knihovnami GTK+. Tyto knihovny, počínaje vydáním 2.4.0 mají všechny funkce potřebné pro základ aplikace Gnumeric. Tím se odstraní všechny závislosti na kódu knihoven GNOME, i když verze se složitějšími funkcemi, které jsou součástí GNOME, stále existuje.

Vydání 1.4.x je věnováno vzpomínce na kolegy, kteří již nejsou mezi námi. Jsou to Chema (Grandma) Celorio, který pomohl udělat Gnumeric tak stabilním, jak je, a Mel Seder, který pomáhal udržet dobrou náladu. Oba nám budou chybět.

Podrobnější informace o změnách v Gnumericu můžete najít v souboru NEWS ve zdrojových kódech (informace jsou v angličtině).

Známé problémy v Gnumericu:

Aktuální seznam všech známých a nahlášených problémů s Gnumericem je spravován v databázi GNOME bugzilla. Přístup k němu je přes tento dotaz do systému bugzilla.

## Jak používat tuto příručku

Existuje několik způsobů, jak tuto příručku používat, záleží k jakému druhu uživatelů se řadíte.

- Noví uživatelé

  Jestli jste v počítačích nebo tabulkových kalkulátorech začátečníci, zkuste se kouknout na kapitolu chapter-quick-start, která vysvětluje základy práce s tabulkovými kalkulátory, jak obecně, tak se zaměřením na Gnumeric.

- Uživatelé, kteří hledají konkrétní pomoc

  Najít rychle nápovědu ke konkrétní otázce nemusí být vůbec jednoduché. Doporučujeme si nejprve přečíst vysvětlení k obsahu jednotlivých kapitol, které je poskytnuto níže, abyste si mohli zkusit udělat představu, kde by se odpověď dala najít a pak k této kapitole zamířit.

The chapters of this version of the Gnumeric manual are organized as follows:

- chapter-quick-start: A Quick Introduction

  The best way to learn how to use Gnumeric is to begin exploring the program yourself. This chapter will help you get started trying new things and seeing what happens. The chapter explains the fundamentals of spreadsheets in general and of Gnumeric in particular. The chapter attempts to help new users get started with Gnumeric and provides background for the more detailed explanations given in the rest of the manual.

- chapter-gui-elements: Gnumeric Elements

  This chapter describes all of the pieces of Gnumeric which a user can manipulate. The chapter provides explanations for each of the menus, menu entries, toolbar buttons and other elements of the graphical user interface.

- chapter-data: Working with Data

  This chapter explains the core functionality of Gnumeric including the basic types of data manipulated by Gnumeric, the methods of entering, altering and formatting data, and the basic tools for analysis of these data. More advanced analysis is described in chapter-advanced-analysis.

- chapter-advanced-analysis: Advanced Analysis

  This chapter explains the advanced analytic tools available in Gnumeric including linear algebra calculations, the goal seek tool, simulation analysis, and scenarios.

- chapter-solver: The Solver

  This chapter explains how to use Gnumeric's linear programming Solver.

- chapter-stat-analysis: Statistical Analysis

  This chapter explains the various statistical analysis tools available in Gnumeric including tools to create descriptive statistics, as well as parametric and non-parametric hypotheses tests.

- chapter-graphics: Graphics: Images, Widgets, and Drawings

  This chapter explains how to add graphical elements to a Gnumeric worksheet, including images from external files, graphical user interface widgets which interact with worksheet data, and simple drawing elements.

- chapter-graphs: Graphs

  This chapter explains how to add data graphs to a Gnumeric worksheet, that can be used to plot worksheet data.

- chapter-worksheets: Using Worksheets

  This chapter explains the use and manipulation of worksheets in Gnumeric. The chapter explains how to move around a worksheet, how to alter the appearance and display organization of the worksheet contents, how to manipulate entire worksheets and how to protect worksheet contents.

- chapter-workbooks: Workbook Settings

  This chapter explains the contents of a Gnumeric workbook which are not part of the worksheets. This includes several settings which apply to the workbook and are saved in the Gnumeric file. Settings which apply to the Gnumeric program itself are called `preferences' and are explained in chapter-configuring.

- chapter-configuring: Configuring Gnumeric

  This chapter explains how to change the default behaviour of Gnumeric including the startup behaviour and default locale (language and number display).

- chapter-files: Working with Files

  This chapter explains how to use files in Gnumeric. The chapter provides an extensive description of the file formats used by Gnumeric. The chapter also explains how to open files, import data from text files, save files, export data to text files, send data to others via electronic mail, and convert files from one format to another.

- chapter-printing: Printing

  This chapter explains how to print spreadsheets, tables and plots from Gnumeric to a printer directly or into PostScript or PDF (both are page description languages).

- chapter-morehelp: Getting More Help

  This chapter describes other sources of help which are available to users including the Gnumeric web site, the mailing list, and the internet relay chat (IRC) discussion channel. The chapter also explains how to tell the project about a problem with the program.

- chapter-bugs: Reporting a Problem

  This chapter explains how to report a problem with Gnumeric so that the problem can be fixed. The same procedure can be used to file a report requesting an enhancement or a new feature.

- chapter-extending: Extending Gnumeric

  This chapter explains how to go about extending Gnumeric to provide extra functionality. Because Gnumeric is Free Software this is quite easy to do.

- function-reference: Function Reference

  This appendix provides a list of all the functions which are currently defined in Gnumeric.

- keybinding: Keybinding Reference

  This appendix lists the keyboard shortcuts which are defined by default in Gnumeric.

## Rychlý úvod

Nejlepší způsob, jak se naučit používat Gnumeric je program prostě prozkoumat. Tato kapitola vám pomůže začít zkoušet nové věci a sledovat, co se stane. Vysvětluje obecné základy tabulkových kalkulátorů a Gnumeric konkrétně. Snaží se pomoci novým uživatelům začít Gnumeric používat a poskytuje znalosti pro další podrobnější výklad ve zbytku příručky.

Začínáme s počítači

Není možné, aby vás tato příručka naučila i úplným základům práce s počítačem. Pokud jste počítač nikdy nepoužívali, neznáte názvy jeho hardwarových částí (věcí, kterých se dotýkáte) nebo názvy prvků, které vidíte na obrazovce (jako jsou okna a ukazatel myši), potřebujete nejspíše získat nějaké úvodní rady od někoho, kdo tomu rozumí, nebo si přečíst příručku, kterou jste dostali ke svému počítači nebo operačnímu systému. Bez toho nebudete tuto příručku asi úplně chápat, protože potřebujete znát základní výrazy a mít základní počítačové dovednosti.

Jestliže používáte uživatelské prostředí GNOME, můžete si přečíst Uživatelskou příručku k prostředí GNOME, která vám pomůže s počítačem začít.

Jestliže používáte jiné uživatelské prostředí, jako je KDE nebo nějaký jiný operační systém, podívejte se prosím po návodu k němu na webových stránkách dotyčného uživatelského prostředí, operačního systému, softwarové distribuce nebo dodavatele vašeho počítače. Existuje také řada knih, ať už elektronických nebo tištěných, poskytující dobrý úvod do počítačů.

### Práce s tabulkovým kalkulátorem Gnumeric

Používání tabulkového kalkulátoru obecně zahrnuje několik kroků. Prvním je spuštění aplikace, aby se vám vytvořil prázdný pracovní sešit, který má obvykle několik prázdných pracovních listů. Následně do jednoho nebo více z nich vkládáte data a vzorce. Data se dají vkládat ručně nebo z externích souborů. Vzorce se obvykle vkládají ručně, je ale možné využít pomoc různých nástrojů. Data je možné formátovat, aby vypadala konkrétním způsobem a ujasnila svoji strukturu v tabulce. Uživatel také může vytvořit různé grafy. Konkrétní části listů je pak možné vytisknout. Nakonec se práce uloží do souboru, který se dá později znovu otevřít, a přidávat do něj další obsah nebo jej měnit.

Soubor z tabulkového kalkulátoru obsahuje pracovní sešit a případně nějaké další informace o souboru. Protože obsahuje právě jeden pracovní sešit, bývají někdy přímo jednotlivé soubory označované jako pracovní sešity. Každý sešit obsahuje jeden nebo více pracovních listů. Ty se pak skládají z buněk, obvykle uspořádaných do dvourozměrné mřížky v podobě sloupců a řádků. Názvy jednotlivých částí tabulkového kalkulátoru Gnumeric jsou uvedené v quick-parts-of-gnumeric a dále rozebrány v chapter-gui-elements.

### Spuštění aplikace Gnumeric poprvé

Gnumeric se dá spustit několika různými způsoby, záleží na operačním systému vašeho počítače a uživatelském prostředí. Přístupy uvedené níže jsou rovnocenné – výsledkem vždy bude, že se objeví na monitoru hlavní okno aplikace Gnumeric, jaké vidíte na následujícím obrázku.

#### Tabulkový kalkulátor Gnumeric po prvním spuštění

Snímek obrazovky znázorňující Gnumeric po prvním otevření.

Předpokládáme, že Gnumeric je na vašem počítači již nainstalován. Jeho instalaci odvisí od konkrétního operačního systému a distribuce používané na vašem počítači, a proto jde mimo rozsah této příručky. Jestliže jej ještě nainstalovaný nemáte, podívejte se do příručky dodávané k vaší distribuci nebo se podívejte na webové stránky vaší distribuce.

#### Spuštění Gnumericu z uživatelského prostředí GNOME

Jestli používáte GNOME, měli byste mít někde na ploše „panel“. Ten obsahuje ikony a alespoň dvě nabídky. Jedna z nich se nazývá Aplikace a má ikonu vypadající jako šlápota. Když na tuto ikonu kliknete, rozbalí se nabídka. Sjeďte ukazatelem dolů na název podnabídky Kancelář, která se rozbalí. Přejeďte ukazatelem do této podnabídky a až budete na položce s názvem „Tabulkový kalkulátor Gnumeric“, uvolněte tlačítko myši. Tím se spustí program a objeví se hlavní okno Gnumeric, jako na obrázku fig-gnumeric-first-start.

#### Spuštění Gnumericu z jiného uživatelského prostředí *NIXového typu

Jestliže provozujete operační systém unixového typu (v této příručce označovaný *NIX), jako je GNU/Linux, GNU na nějakém jiném jádře nebo komerční systém UNIX™, nebo používáte komerčně dodávanou verzi GNOME, KDE nebo podobného systému, musíte si zjistit sami, jak Gnumeric spustit. Snažte se v nabídkách hledat položku s názvem „Gnumeric“, pravděpodobně s ikonou

Obrázek vyobrazuje ikonu Gnumeric z menu.

, a klikněte na ni.

V operačních systémech UNIXového typu vyžaduje Gnumeric funkční X Window System.

#### Spuštění Gnumericu z *NIXového terminálu

Gnumeric můžete spustit také z příkazové řádky v okně xterm nebo jiném emulátoru terminálu. Otevřete terminál a za systémovou výzvu napište:

    gnumeric &

Tím se spustí program a pošle se do pozadí, což znamená, že můžete v terminálovém okně spouštět další příkazy, nebo jej zavřít, a Gnumeric přitom zůstane běžet ve vlastním okně.

Aby šel Gnumeric spustit v operačních systémech UNIXového typu, musí v nich běžet X Window System.

#### Spuštění Gnumericu z uživatelského prostředí Microsoftu

Gnumeric je možné, počínaje verzí 1.4, spustit jako přirozenou aplikaci v operačních systémech Microsoft Windows. V těchto operačních systémech by menu Start mělo obsahovat položku, kterou se Gnumeric spustí. Skutečné umístění v menu závisí na volbách provedených během instalace.

##### Spuštění Gnumericu z příkazové řádky Microsoftu

Můžete Gnumeric spustit také příkazové řádky tak, že najdete složku s vlastním programem, který se nazývá `gnumeric.exe`. Buď se můžete do této složky přepnout a napsat

    gnumeric

nebo můžete napsat celý název souboru včetně cesty, což bude vypadat nějak takto:

    c:\Program Files\Gnome-Office\gnumeric

Obojí by mělo program spustit.

#### Spuštění se souborem s tabulkou

Gnumeric se dá otevřít také přímo přes soubor s tabulkou. Když máte nějaký tabulkový soubor, ať už na ploše nebo ve správci souborů, jako je Nautilus, mělo by stačit na něj jednoduše nebo dvojitě kliknout ukazatelem myši a Gnumeric jej automaticky otevře. Případně se na něj dá kliknout pravým tlačítkem myši a ve vyskakovací nabídce vybrat Gnumeric jako aplikaci pro otevření.

#### Další zdroje nápovědy

Pokud jste se přes to všechno zasekli, požádejte o pomoc přítele nebo kohokoliv, kdo zná počítače. Začátky bývají při učení práce s novým programem mnohdy nejtěžší, ale tato část příručky je asi jediná, která vám nemůže pomoci do detailů.

### Části uživatelského rozhraní Gnumericu

Po otevření se Gnumeric objeví podobně, jako na obrázku fig-gnumeric-first-start, na kterém jsou označené hlavní části. Otevřená aplikace obsahuje nahoře nabídkovou lištu, pod ní dvě nástrojové lišty a pod nim vlevo objektovou nástrojovou lištu a vpravo řádek pro zadávání dat, a to vše nad mřížkou buněk, pod kterou je seznam pracovních listů a informační oblast.

#### Části uživatelského rozhraní Gnumericu

Názvy jednotlivých částí jsou vypsané níže, spolu s odkazy na oddíly, které příslušné části probírají. Pokud tento dokument čtete na počítači, stačí na daný odkaz kliknout.

1 Nabídková lišta

- Nabídková lišta poskytuje přístup k základním funkcím GNOME. Většinu všech věcí, které můžete v Gnumericu udělat, najdete v nabídkách. Nabídky a nabídkovou lišta jsou rozebrány v sect-gui-menus.

2 Standardní nástrojová lišta

- Standardní nástrojová lišta poskytuje zkratky pro nejčastěji používané položky z nabídky. Nástrojové lišty probíráme v sect-gui-toolbars a tuto konkrétně v std-toolbar.

3 Formátovací nástrojová lišta

- Formátovací nástrojová lišta mění vlastnosti zobrazení data v pracovním listě. Věnuje se jí fmt-toolbar v části obecného popisu nástrojových lišt v sect-gui-toolbars.

4 Objektová nástrojová lišta

- Tato nástrojová lišta vám umožňuje kreslit grafické prvky na listě, jako třeba textové popisky, velká červená kolečka nebo tenké zelené šipky. Hodí se to například k upoutání na konkrétní část pracovního listu. Objektová nástrojová lišta je vysvětlená v obj-toolbar v části sect-gui-toolbars této příručky.

5 Řádek pro zadávání dat

- Řádek pro zadávání dat je užitečný pro změny složitějších vzorců. Probraný je v data-entry.

6 Oblast s mřížkou buněk

- Oblast buněk se nachází uprostřed zbývající části. Její součástí jsou záhlaví sloupců a řádků, posuvníky a ouška karet. Její používání je vysvětlené v cell-grid.

7 Informační oblast

- Tuto oblast používá Gnumeric k poskytování zpětné odezvy o stavu operací. Jednotlivé informace jsou vysvětlené v info-area.

Podrobné vysvětlení těchto jednotlivých prvků viz sect-gui-overview.

Jako výchozí otevírá Gnumeric pracovní sešit se třemi listy a názvem souboru `Sešit1.gnumeric`.

### Používání příkazů

K příkazům, které Gnumeric nabízí, se můžete dostat několika způsoby. Všechny jsou vysvětlené zde. Ve zbytku kapitoly jsou rozebrány nejdůležitější příkazy. Všechny dostupné příkazy pak v dalších kapitolách této příručky.

#### Používání příkazů pomocí nabídky

Nabídky poskytují nejjednodušší způsob, jak se dostat ke všem příkazům, které Gnumeric nabízí. Nabídky fungují stejně, jako ve všech ostatních aplikacích GNOME: kliknutím nabídku otevřete, přesunete se ukazatelem myši na položku, která spouští příkaz a tlačítko uvolníte (nebo kliknete znovu). Další informace viz sect-gui-menus.

#### Používání příkazů pomocí nástrojové lišty

Tlačítka na nástrojové liště jsou na požití velmi jednoduchá. Stačí na tlačítko najet myší a kliknout, a ihned se provede příslušný příkaz nebo objeví dialogové okno pro zadání dalších údajů. Další informace o tlačítkách na nástrojové liště najdete v sect-gui-toolbars.

#### Používání příkazů pomocí kontextové nabídky

V řadě situací poskytuje Gnumeric kontextovou nabídku, kterou vyvoláte kliknutím pravým tlačítkem myši. Tato nabídka obsahuje různé položky, v závislosti na tom, na co jste klikli. Další informace viz context-menu.

#### Požívání příkazů pomocí klávesových zkratek

Některé vybrané příkazy můžete vyvolat pomocí kombinace kláves. U některých položek v nabídkách najdete vedle jejich názvu uvedenou právě kombinaci kláves, kterou můžete příkaz spustit. Například pro uložení souboru, se kterým pravě pracujete, stačí zmáčknout klávesu Ctrl a klávesu S (tj. Ctrl S). Další informace viz keybinding.

### Data v Gnumericu

Hlavním účelem tabulkového kalkulátoru, jako je Gnumeric je sběr dat v uspořádané podobě, provádění výpočtů nad daty a schopnost tyto výpočty jednoduše aktualizovat, když dojde ke změně původních čísel. Používání tabulkového kalkulátoru proto vyžaduje solidní znalosti o typech dat, která mohou být do tabulek zadávána a způsoby, jak s nimi zacházet. Tato kapitola vysvětluje, jak používat data v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric.

#### Typ dat v tabulkovém kalkulátoru

Tabulkové kalkulátory, jako je Gnumeric pracují s daty rozdělenými do samostatných buněk, kdy každou buňku považují za samostatný prvek. Každá buňka má jednak hodnotu, což je to, s čím Gnumeric pracuje, a jednak její prezentaci, co je to, co zobrazuje uživateli. Pochopení tohoto rozdílu nemusí být jednoduché a jestli s tabulkovými kalkulátory začínáte, může trvat, něž si na to přivyknete. Ale právě rozdíl mezi hodnotou a její prezentací je jedním z důvodů, proč jsou tabulkové kalkulátory tak mocné.

Buňky jsou v tabulkovém kalkulátoru uspořádané do mřížky. Oblast mřížky je bílá plocha s šedými linkami mřížky. Linky oddělují jednotlivé buňky. Každá buňka má pro potřeby odkazů jedinečný název tvořený kombinací písmene z názvu sloupce a z čísla řádku. Například buňka úplně vlevo nahoře má název „A1“. Buňka o dva sloupce doleva a čtyři řádky níže je „C4“, protože sloupec má v záhlaví „C“ a je na čtvrtém řádku. Každá z těchto buněk může obsahovat data jen jednoho druhu.

Data nacházející se v buňkách jsou jednoho z pěti typů: textové řetězce, čísla, vzorce, pravdivostní hodnoty a chyby. Hodnoty těchto pěti typů dat pak mohou mít různé formáty zobrazení, takže například číslo může být zobrazené jako číslo, finanční částka, datum nebo čas. Řetězce jsou posloupnosti znaků a mohou například obsahovat jména lidí. Číselné hodnoty jsou prostě čísla, ale mohou být zadávána a zobrazována v různých formátech, včetně desetinných čísel, dat, časů a čísel ve vědecké notaci. Vzorce jsou pokyny, jak má Gnumeric vypočítat výsledek. Síla tabulkového kalkulátoru spočívá právě ve vzorcích, protože výsledky výpočtu mohou záviset na obsahu ostatních buněk. Pravdivostní hodnoty jsou buď PRAVDA nebo NEPRAVDA a dají se používat v logických výrazech. Chybové hodnoty jsou obvykle výsledkem chybného nebo nemožného výpočtu.

Pokročilejší informace o typech dat, které Gnumeric používá, najdete v sect-data-types.

#### Zadávání dat do tabulkového kalkulátoru

Abyste mohli do tabulkového kalkulátoru zadávat data, musíte nejprve vybrat buňku, do které je budete vkládat a pak začít psát na klávesnici. Jakmile příslušnou informaci zadáte, pokusí se Gnumeric u zadaného údaje rozpoznat typ hodnoty, který buňce přiřadí, a správný formát, pomocí kterého ji zobrazí. Protože se jedná o ne zcela triviální záležitost, může se občas stát, že budete muset tyto parametry určit ručně, což je vysvětleno dále v quick-format. Následující dva oddíly vysvětlují, jak dostat data do buňky, což znamená nejprve buňku vybrat a následně data zapsat.

##### Změna výběru

Abyste mohli do Gnumericu zadávat data, musíte příslušnou buňku vybrat. U vybrané buňky se objeví dvojitý rámeček s malým čtverečkem v pravém dolním rohu. Jako výchozí je po spuštění vybraná buňka úplně vlevo nahoře.

Nejjednodušší způsob, jak změnit výběr, je použít myš. Když najedete ukazatelem myši (má podobu tlustého bílého kříže) nad buňku, například „C3“, a kliknete levým tlačítkem, vybere se příslušná buňka, tedy „C3“. Vybrat se dá i více buněk naráz, stačí tlačítko myši držet a táhnout. Použití těchto rozsáhlejších výběrů je vysvětleno dále v quick-complex-select.

Umístění výběru mírně ovlivní také záhlaví sloupce a řádku. Písmena a čísla budou uvedená tučně a barvy záhlaví (jak textu, tak pozadí) se změní (jak konkrétně, závisí na verzi Gnumericu). Pomůže vám to lépe rozeznat, co přesně je vybrané.

Vybranou oblast můžete přesouvat také pomocí klávesových šipek. Například dvakrát zmáčkněte šipku doprava a jednou dolů, a vybraná oblast se přesune z buňky „C3“ do buňky „E4“.

Výběr se dá měnit i jinými způsoby a může se měnit i v reakci na některé činnosti. Po nějaké době používání Gnumericu vám tyto změnit přijdou naprosto přirozené.

##### Vstup dat

Když chcete zadat data do vybrané buňky, stačí začít psát. Zadané znaky se stanou součástí tabulky ve chvíli, kdy změníte výběr pomocí klávesy Enter, která přesune výběr o buňku níž, nebo klávesy Tab, která přesune výběr o buňku doprava, nebo vyberete vyberete jinou buňku pomocí myši. Pokud je kurzor přímo v buňce a ne v řádku pro vstup dat, způsobí i kterákoliv kurzorová klávesa záznam data do buňky a změnu výběru.

Například můžete použít myš k výběru o čtyři sloupce dál (sloupec D) a tři řádky níž (řádek 3). Pak napíšete „Ahoj, tohle je řádek textu.“ a zmáčknete Enter. Text se objeví v buňce „D3“, a pokud jsou buňky napravo od ní prázdné, přelije se přes ně a bude vidět celý. Po zmáčknutí klávesy Enter s navíc výběr přesune na buňku „D4“, která bude připravená pro vstup dalších dat.

Povšimněte si, že text zadaných dat se objeví jak přímo v buňce, tak v řádku pro zadávání dat (pod nástrojovou lištou vpravo od symbolu rovnítka (=)).

Opravu případných chyb vzniklých při zadávání dat můžete provést pomocí klávesy Backspace nebo Delete. Přesnější kontrolu získáte, když přesunete kurzor do řádku pro zadávání dat kliknutím myší do pole vedle znaku rovnítka (=). Při úpravách v tomto poli můžete používat klávesové šipky pro pohyb po textu tam a zpět. Případně můžete k přesunu kurzoru použít myš.

Když chcete změnit obsah buňky, buňku znovu vyberte a buď napište nový obsah, nebo stávající obsah v řádku pro zadávání dat upravte.

Pokud je obsah buňky příliš dlouhý, než aby se do ní vešel, může zadání přesáhnout přes okraj buňky do dalších prázdných buněk napravo. Pokud je v buňce číslo, může buňky zobrazit znaky mřížka (######), aby dala najevo, že obsah je příliš dlouhý na to, aby se dal správně zobrazit.

##### Automatické rozpoznání typu dat

V okamžiku, kdy do tabulky zadáte data, pokusí se je Gnumeric nejprve interpretovat, aby je mohl zařadit do kategorie dat, a následně jim dát příslušný formát zobrazení. Zadaným datům je přiřazen jeden ze základních typů dat a případně i podtyp. Zadání, která začínají apostrofem (') jsou vždy považována za text, bez ohledu na to, co v nich je. Zadání, která začínají znakem rovnítka (=) jsou automaticky považována za vzorce. Zadání, která mají podobu jednoduchého čísla, nebo zapadnou do některého z obecných vzorů data nebo času, jsou považována za čísla.

Obvykle Gnumeric u zadaných dat vyřeší správně jak typ, tak formát zobrazení. Občasně jej ale možná budete muset přinutit, aby data považoval za jiný typ, než se rozhodl. Postup, jak to udělat, je dopodrobna vysvětlen v rozšiřující kapitole chapter-data.

##### Zadávání textu

Když chcete zadat text, vyberte příslušnou buňku, napište text a zmáčkněte Enter. Pokud je text příliš dlouhý, než aby se do buňky vešel, a napravo od buňky je prázdno, bude zobrazení textu pokračovat dál doprava. Výchozí zarovnání používané Gnumericem pro zobrazení textu je doleva.

Více informací o textových prvcích se dozvíte v sect-data-text.

##### Zadávání čísel

Když chcete zadat číslo, vyberte příslušnou buňku, napište číslo a zmáčkněte klávesu Enter. Gnumeric umí rozpoznat několik typů údajů, které jsou číselné.

Nejjednodušším druhem vstupních data, které Gnumeric rozpozná jako čísla, jsou standardní číselné hodnoty. Technicky vzato jde o řadu číslic, které mohou mít nějaký oddělovač na místech tisíců a další oddělovač pro desetinnou část. Výchozí oddělovače vychází z anglického národního prostředí (tzn. čárka pro oddělení tisíců a tečka pro oddělení desetinné části), ale když je Gnumeric správně spuštěný (viz sect-configuration-localization), přizpůsobí se národnímu prostředí. Pro češtinu pak bude oddělovačem tisíců mezera a pro oddělení desetinné části to bude čárka. Výchozí zarovnání čísel při zobrazení je v Gnumericu k pravé straně buňky.

Mimo to je jako číslo rozpoznáváno i několik dalších typů, což znamená, že se na hodnotách příslušných buněk dají provádět výpočty.

- Datum ve standardním formátu národního prostředí (viz sect-configuration-localization) je rozpoznáno jako číslo. V českém národním prostředí bude 23.11.1970 rozpoznáno jako dvacátýtřetí listopad roku 1970 (bez národního nastavení by se muselo použít 11/21/1970). Gnumeric ukládá takovéto hodnoty jako počet dní od prvního ledna 1900.

- Časové údaje, jako je 10:34 nebo 11:23:45 PM jsou rozpoznány jako číselné hodnoty. V Gnumericu se uchovávají jako poměrná část z celého dne.

- Procentuální hodnoty můžete zadat jednoduše tak, že za číselnou hodnotu přidáte symbol procent (%).

- Zlomky a smíšená čísla jsou rozpoznána jako čísla. Například „1 1/2“ je to samé jako 1.5. Dejte ale pozor na jednoduché zlomky, jako je „3/12“, které mohou být Gnumericem vyloženy jako datum. Předejít tomu můžete předřazením znaménka (např. „+3/12“), nebo zadáním v podobě vzorce („=3/12“).

- Číselné hodnoty můžete zadávat také ve vědecké notaci. Například 1,003e+6 bude bráno jako hodnota jedenmilióntřitisíce.

Více informací o číslech viz sect-data-numbers.

##### Zadávání pravdivostních hodnot

Když chcete zadat pravdivostní hodnotu, vyberte buňku, napište „PRAVDA“ nebo „NEPRAVDA“ a zmáčkněte klávesu Enter.

##### Zadávání vzorců

Když chcete zadat vzorec, vyberte buňku a napište znak „rovná se“ (=), za kterým bude následovat vlastní vzorec. Pokud Gnumeric zadanému vzorci nerozumí, otevře dialogové okno, ve kterém můžete najít vysvětlení proč a máte v něm možnost buď výraz upravit nebo jej vložit jako text, který se nebude vyhodnocovat. V druhém případě pak můžete zadáni kdykoliv později opravit a odstraněním apostrofu (') z něj udělat zpátky vzorec.

Vzorce mohou být celkem složité, protože jsou to, co dává tabulkovému kalkulátoru sílu. Jednoduchý příklad použití vzorce máte zde: Za prvé vyberte buňku B2 a zadejte do ní hodnotu 3. Za druhé vyberte buňku D4 a zadejte do ní =B2+2 a zmáčkněte Enter. Buňka D4 by teď měla zobrazovat hodnotu 5. Když hodnotu v buňce B2 změníte ze 3 na 100, Gnumeric automaticky přepočítá hodnotu buňky D4 na 102.

Platným vzorce může být jednoduchý aritmetický výraz, jako například

    =3+4-1

, který způsobí, že buňka bude rovna hodnotě 6.

Součástí vzorců mohou být i volání funkcí. Jedná se o výrazy, které slouží k provedení složitějších operací. Například by mohl vzorec být „=EXP(24)“, což by vrátilo hodnotu e (základ přirozeného logaritmu) umocněnou na 24. Buňka by pak zobrazovala „2,6489e+10“

Některé funkce nevrací jen jednu hodnotu, ale pole hodnot. Když chcete zadat takovouto funkci, vyberte nejprve oblast buněk, do které budou vloženy výsledky, pak zadejte vzorec, který generuje pole a místo samotné klávesy Enter zmáčkněte kombinaci kláves Ctrl Shift Enter. Podrobnosti viz sect-data-formulas-array.

Jak bylo ukázáno na příkladu výše, vzorce mohou obsahovat odkazy na obsah v jiných buňkách. V dříve uvedeném příkladu byl k výpočtu použit obsah buňky v druhém řádku a druhém sloupci pomocí názvu buňky „B2“. Tyto odkazy znamenají, že celý výpočet může být automaticky aktualizován, když se změní kterákoliv z původních hodnot.

Můžete vytvářet odkazy na buňky v jiných pracovních listech a dokonce i v jiných pracovních sešitech. Základní formát úplného odkazu sestává z názvu souboru uzavřeného do hranatých závorek, následovaný názvem listu s vykřičníkem na konci, za kterým jsou písmena sloupce a číslo řádku. Například může úplný odkaz vypadat [můj_soubor.gnumeric]List3!C3. Takovýto úplný odkaz může být zkrácen o název souboru a případně i o název listu, pokud jsou stejné, jako u buňky, která se odkazuje. AE34 by pak odkazovalo na buňku v aktuálním souboru, na aktuálním listu ve sloupci AE a řádku 34.

Odkazy se dají dělat také na souvislé oblasti buněk. Například odkaz A1:E5 odkazuje na všechny buňky od levého horního rohu aktuálního listu až po buňku v pátém řádku a pátém sloupci. To se hodí ve vzorcích, které používají funkce, jako je třeba MAX(). Vzorec =MAX(A1:E5) by měl zobrazit hodnotu nejvyššího čísla v tomto rozsahu buněk.

Na více informací o odkazech se podívejte do ucelenějšího popisu sect-data-formulas-references v další části této příručky.

Více toho o používání vzorců najdete v sect-data-formulas dále v této příručce. Na seznam dostupných funkcí se můžete podívat do rejstříku function-reference nebo v programu kliknout na nástrojové tlačítko se symbolem „f(x)“, aby se vám zobrazit roztříděný seznam funkcí.

##### Zadávání chybových hodnot

Chybové hodnoty se do tabulek většinou nevkládají přímo, ale objeví se, když výsledek vzorce nemůže být vyhodnocen jako platný. Jednou chybovou hodnotou, která se zřídkavě vkládá je „#N/A“. Dá se zapsat buď přímo, nebo vytvořit pomocí „=NA()“.

### Formáty buněk

Data v Gnumericu se uchovávají v buňkách tabulky, přičemž každá má nějaký formát, který určuje, jak budou data zobrazená, jestli má buňka okraje a další věci. Formátování buňky může být napoprvé trochu matoucí, protože kombinuje jednoduché změny, jako je barva zobrazených znaků, se složitějšími věcmi, jako třeba, jak budou interpretovány budoucí změny v buňce.

K všem funkcím pro formátování buňky se dostanete přes kontextovou nabídku, kterou vyvoláte kliknutím pravým tlačítkem na buňku a výběrem položky Formátovat buňky…. Otevře se dialogové okno s kartami, které seskupují dohromady související formátovací funkce. Kliknutím na kartu Font můžete měnit rodinu písma, jeho styl, velikost a barvu. Například, když buňka B2 bude obsahovat text „Ahoj, tohle je moje první tabulka“, můžete jej zvětšit výběrem většího velikosti fontu.

#### Jednoduché formátování buněk

K jednoduchým změnám formátu buňky patří změna zarovnání znaků, změna fontu a barvy, změna okrajů a změna bary nebo vzorku pozadí.

Karty Zarovnání, Font, Okraj a Pozadí jsou jednoduché na pochopení. Stačí si chvíli hrát s jejich nastavením a dívat se, jak se projeví u buňky, která obsahuje text.

Karty Ochrana a Ověření jsou pokročilo funkcionalitou, kterou pro se pro začátek nemusíte zabývat. Vysvětlení těchto karet najdete v popisu pro pokročilé v sect-data-format-validation.

#### Formátování zobrazení a zadávání typů dat

Když se zabýváte typem uložených dat a jejich vizuálním zobrazením, je formát buňky na pochopení náročnější. Týká se to především voleb na kartě Číslo v dialogovém okně Formát buňky. I když je to složitější, je třeba to pochopit před tím, než můžete tabulkový kalkulátor pořádně začít používat.

Když zadáváte data do tabulkového kalkulátoru Gnumeric, zpracovává vstup na základě formátu buňky. Výchozí formát prázdných buněk je Obecný, což znamená, že musí zvážit všechny typy data a vhodných formátů zobrazení. Jakmile ale změníte Obecný na některý konkrétní, změní Gnumeric nejen způsobo zobrazení stávajících dat, ale ovlivní to i vstup dat budoucích.

Změna formátu nemění typ dat, které jsou již v buňce, ale mění formát zobrazení těchto dat. To znamená, že vstupní formát ovlivní jen budoucí vstupy, zatímco formát zobrazení ovlivní data, která v buňce právě jsou, i data, která do ní budou zadána později.

Například, když zadáte „25.12.2000“ (bez uvozovek), bude to Gnumeric považovat za datum a uloží si interně hodnotu 36855. (Pro datum Gnumeric obvykle používá počet dní od 1. ledna 1900.)

Z důvodu kompatibility s tabulkovým kalkulátorem Excel přiřazuje Gnumeric sériové číslo také 29. únoru 1900, jako by to byl přestupný rok, i když nebyl. Takže 28. únor 1900 má sériové číslo 59 a 1. březen 1900 sériové číslo 61. Pokud se ale pokusíte naformátovat číslo 60 jako datum, Gnumeric pozná, že takové datum neexistuje a zobrazí řadu znaků #.

Zároveň s tím změní formát zobrazení, aby se toto číslo zobrazovalo jako datum s dnem, měsícem a rokem oddělenými tečkou. Uvedený příklad funguje, když máte nastavené české národní prostředí. Pro jiná národní prostředí musíte datum zadat v příslušném formátu.

Pořadí, ve kterém se formátovací operace objeví, je zásadní. Není možné změnit typ dat, které jsou právě v buňce, pomocí formátování. Aby se změnila interpretace typu dat v buňce, musí se formátování objevit před zadáním dat.

Někdy je zapotřebí typ „Obecný“ změnit, protože Gnumeric datům při zadávání špatně přiřadí typ. Například poštovní směrovací čísla z USA jsou nesprávně interpretována jako čísla, a když nějaké začíná nulou, formát „Obecné“ tuto nulu zahodí a uživatel to musí opravovat. Abyste takováto směrovací čísla mohli zadat správně, postupujte následovně: Nejprve vyberte buňku. Pak ji naformátujte, aby uchovávala hodnotu typu „Text“. Tím se změní nejenom formát zobrazení, ale i interpretace hodnot zadaných v budoucnu. Nakonec můžete zadat směrovací číslo. Při dodržení těchto kroků bude hodnota považována za textovou, úvodní nuly zůstanou zachované a data budou zarovnaná doleva, protože to je výchozí zarovnání pro zobrazení hodnot typu „Text“.

Jestliže chcete před zadáváním dat změnit typ dat pro celý sloupec, lze to udělat naráz. Klikněte pravým tlačítkem myši na záhlaví sloupce (písmenka v horní části) a v kontextové nabídce vyberte Formátovat 1 sloupec. Nebo můžete nejdříve celý sloupec vybrat kliknutím levým tlačítkem na jeho záhlaví a potom použití hlavní nabídky Formát a položky Buňky…. Tento rychlý postup určení formátu buněk se dá použít pro libovolnou skupinu vybraných buněk.

### Složitější výběry buněk

Výběr může mít i složitější podobu, než jen výběr jedné buňky. Výběr může označovat souvislou obdélníkovou oblast buněk, skupinu buněk v oblasti libovolného tvaru nebo nesouvislou skupinu buněk.

Nejběžnějším způsobem, jak vybrat souvislý obdélníkový blok buněk, je kliknout a táhnout myší. Pro označení souvislého bloku buněk stačí zmáčknout levé tlačítko myši na jedno rohu bloku (třeba levém horním), držet jej a táhnout do protějšího rohu (v uvedeném případě pravého dolního) a pak jej uvolnit. Výběr se rozšíří na všechny buňky v rozsahu.

Nejběžnějším způsobem, jak vybrat libovolný tvar nebo nesouvislou skupinu buněk, je držet zmáčknutou klávesu Ctrl a přitom používat k označení buněk myš. Když kliknete a stojíte ukazatelem myši na buňce, které není součástí výběru, přidá se do něj a k tomu i další buňky, které budou součástí obdélníku vzniklého tažením myší, až do uvolnění tlačítka. Pokud naopak buňka součástí výběru není, budou se stejným způsobem buňky z výběru odebírat. Tento postup můžete opakovat po celou dobu držení klávesy Ctrl, a buňky se budou k výběru přidávat, nebo z něj odebírat.

For example, to perform an operation on all the cells in a square area except those on its diagonal, begin by clicking and dragging to select the square area. Next press and hold the Ctrl key and click on each of the cells on the diagonal, removing them from the selection. You could now use Format ▶ Cells ▶ Format... to apply a format change to all but the diagonal elements of the square area.

Existuje několik operací, které nelze provádět na výběru buněk s nepravidelným tvarem nebo v nesouvislém celku.

Na více informací a způsobu, jak označit více buněk, se podívejte do podrobnějšího popisu v sect-data-selections.

### Přesun obsahu buněk, vkládání nových buněk a mazání buněk

Obsah buňky, a to jak hodnota data, tak jejich formát, se dají přesunout z jedné části tabulky do jiné, takže je není nutné znovu zadávat, když měníte uspořádání tabulky. Do tabulky se dají přidávat nové buňky a staré pro změnu odstranit, ale tyto dodatečné operace způsobují změnu uspořádání tabulky.

#### Přesouvání obsahu buněk

Nejjednodušší způsob, jak přesunout obsah v tabulce, je označit blok buněk s obsahem, který se má přesunout, buňky „vyjmout“ nebo „zkopírovat“, označit oblast, kam se má obsah přesunout a „vložit“.

Přesun dat se dá provádět jen s jednoduchým výběrem buněk, tzn. se souvislou obdélníkovou oblastí buněk. Znamená to ale také, že se dá naráz jako celek přesunout sloupec nebo řádek. Standardní se při přesunu Gnumeric chová tak, že přesouvá kompletní obsah, tj. jak hodnotu dat, tak formát buňky.

Jakmile máte vybranou skupinu buněk, můžete je „vyjmout“ nebo „kopírovat“ buď pomocí nabídky Upravit, tlačítek na nástrojové liště (ikona nůžek respektive dvou listů papíru), kontextové nabídky pod pravým tlačítkem myši nebo klávesových zkratek (Ctrl X respektive Ctrl C). Když buňky „vyjmete“, bude jejich obsah z aktuálního místa odstraněn. Když je „zkopírujete“, bude obsah z aktuálního místa zduplikován. Obě tyto operace zacházejí trochu odlišně s odkazy na buňky ve vzorcích. Když jsou buňky „vyjmuty“, odkazy v buňkách na novém místě zůstávají ukazovat na původní buňky. Když jsou buňky „zkopírovány“, odkazy v buňkách na novém místě odkazují na buňky na stejných relativních pozicích.

Nové místo pro buňky můžete vybrat dvěma způsoby. Nejjednodušší je vybrat levou horní buňku nového místa. Druhou možností je vybrat celou oblast buněk, ale výběr se tvarem a velikostí musí přesně shodovat s původní oblastí, takže je to náročnější.

Nakonec můžete „vložit“ obsah buněk na nové místo buď pomocí nabídky Upravit a položky Vložit, nástrojového tlačítka s ikonou psací podložky, kontextové nabídky a položky Vložit nebo klávesové zkratky Ctrl V.

K dalšímu způsobu, jak přesunout buňky v pracovním listu, je použití postupu „táhni a upusť“ na původní výběr. Vyberete buňky stejným postupem, jak bylo popsáno výše. Pak najedete ukazatelem myši na silný bílý rámeček ohraničující výběr. Zmáčknete a držíte levé tlačítko myši a přetáhnete výběr buněk na nové místo. Výsledek bude stejný jako u operací „vyjmout“ plus „vložit“. Pokud během operace budete držet zmáčknutou klávesu Ctrl, bude výsledek stejný jako u „kopírovat“ plus „vložit“ a můžete jej opakovat vícekrát.

Nabídka Upravit i kontextová nabídka buňky mají speciální položku s názvem Vložit jinka…, kterou můžete použít během operace vyjmout/vložit k přenosu jen některých věcí z původních buněk nebo ke změně jejich obsahu speciálním způsobem. Dá se tak přenést jen obsah, jen formát nebo jen vypočítané hodnoty. Přenášený obsah se navíc dá matematicky kombinovat s aktuálním obsahem v novém místě. Případně lze výběr transponovat. sect-movecopy-pastespecialVíce informací viz příkaz Vložit jinka….

#### Vkládání a mazání buněk

Mezi úpravy pracovního listu patří také vkládání a mazání buněk. Tyto operace ve skutečnosti mění umístění buněk v listu.

Vkládání a mazání sloupců a řádků je intuitivní operace. Když vyberete skupinu sloupců nebo řádků, tak pomocí položek Sloupec nebo Řádek v nabídce Vložit přidáte stejný počet sloupců nalevo od vybraných sloupců nebo stejný počet řádků nad vybrané řádky. Pro vložení můžete použít také kontextovou nabídku. Pomocí té můžete také vybrané sloupce nebo řádky odstranit.

Operace vložení mohou vyústit ve ztrátu dat, pokud pokud poslední sloupec nebo řádek obsahuje informace.

Dají se vkládat a mazat i jednotlivé buňky nebo obdélníkové bloky buněk. Při takové operaci budete dotázáni, jakým způsobem se mají posunout okolní buňky, aby se vložení nebo smazání dalo provést. Posunout se mohou řádky nebo sloupce a výsledkem bude relativní posun buněk, které na sebe dříve navazovaly. Tento posun je zásadním operací vkládání a mazání oproti operacím vyjmutí nebo kopírování a vložení.

### Listy

Pracovní listy v pracovním sešitě můžete měnit několika způsoby. Dá se měnit název jednotlivých listů, dají se vkládat nové listy, duplikovat nebo odstranit listy a měnit pořadí listů. K další věcem pak patří změna barvy ouška listu nebo změna stavu „ochrany“, kterou se provádí zamčení nebo skrytí buněk.

Když chcete změnit název pracovního listu, klikněte pravým tlačítkem na ouško karty, abyste se dostali do jeho kontextové nabídky a vyberte Přejmenovat. Upravte text v poli Nový název a kliknutím na Budiž list přejmenujte.

Můžete vložit nový prázdný list za aktuální list pomocí List v nabídce Vložit nebo pomocí kontextové nabídky, která se objeví po kliknutí pravým tlačítkem myši na ouško karty.

Nebo místo prázdného listu můžete přidat kopii aktuálního listu za aktuální list pomocí položky Duplikovat v kontextové nabídce.

Aktuální list můžete odstranit pomocí položky Odstranit v kontextové nabídce.

V dialogovém okně Správa listů můžete měnit pořadí listů.

Většinu těchto operací lze provést naráz z dialogového okna Správa listů, které můžete otevřít přes Správa listů… v podnabídce List v nabídce Upravit nebo v kontextové nabídce listu.

### Grafy

Hlavním úkolem moderních tabulkových kalkulátorů je poskytnou rychlý a snadný způsob zobrazení číselných dat v grafech všech možných podob. Použití grafů poskytuje uživatelům způsob, jak prozkoumat data za účelem odhalení vztahů a trendů v datech. Graf také poskytuje účinný způsob, jak data prezentovat jako ukázku vztahů v datech a jako souhrn velkého množství dat v jediném efektním obrázku. V tabulkovém kalkulátoru Gnumeric to vše můžete udělat jednoduše a účinně. Informace o vytváření grafů z dat najdete do podrobností v chapter-graphics.

Pokud je účelem grafu zkoumání dat, je obvykle snahou vytvořit jej rychle a s minimálním úsilím. Takové grafy se nenavrhují s dokonalým vzhledem, ale musí poskytnout požadované informace co nejrychleji. Pro vytváření takových grafů se uživatel musí naučit sérii několika jednoduchých úkonů, které vedou k požadovanému výsledku. Z hlediska rychlosti je nejvíce kritickou operací výběr buněk v tabulce, které se použijí jako data, což je potřeba udělat ještě před vlastní tvorbou grafu.

Grafy, které se používají k prezentaci dat musí být vytvořené pečlivě, aby komunikace byla účinná. Jasná sdělené je klíčovým faktorem a graf může dát velké množství práce, aby jeho výsledná vizuální podoba dokázala sdělit požadované výsledky.

Použití grafu nemusí být vždy ten nejlepší způsob komunikace. Slovní popis nebo jednoduchá tabulky jsou často dostačující, a protože jsou kompaktnější, mohou být pro komunikaci účinější.

Gnumeric nabízí velké množství funkcí, které uživateli umožní vyladit jednotlivé části grafu k maximální účelnosti prezentace. Můžete měnit font, okraje jednotlivých prvků, přidávat vzorky a obrázky na pozadí, přidávat vzorky k jednotlivým prvkům a nastavovat graf více způsoby. Všechny tyto funkce jsou rozebrané dále.

Grafy, které používají přespříliš grafických prvků dostupných v Gnumericu často působí přeplácaně. Vizuální přemrštěnost takovýchto obrázků často překryje vlastní zprávu, kterou mají představovat data. Střídmé, elegantní a jasné grafy vyjádří podstatu mnohem účinněji.

#### Příklad jednoduchého grafu

Tento oddíl vás uvede do postupu vytvoření grafu na příkladu sloupcového grafu krok za krokem.

##### Data pro příklad.

Protože graf vyžaduje nějaká data, je zapotřebí nejdříve vytvořit nějaká jednoduchá data, která v tomto příkladu použijeme. Nejdříve tato data zadáme do tabulky. Konkrétní použitá data můžete vidět na fig-quick-graph-dataPic. Pro vyjasnění, slovo „Interval“ by mělo být v buňce A1.

###### Gnumeric s daty použitými v tomto příkladu.

Snímek obrazovky znázorňující Gnumeric s daty použitými ve dvou příkladech grafů.

##### Vytvoření sloupcového grafu

Sloupcový graf zobrazuje řadu hodnota jako sloupečky, jejichž výška je úměrná hodnotám těchto dat. Je to typ grafu vhodný zobrazení počtu vajec vyprodukovaných za jednotlivá období.

##### Vytvoření sloupcového grafu

1. Nejrychlejší způsob, jak vytvořit graf začíná výběrem dat. Pomocí myši nejprve označte rozsah A1:C5, ve kterém jsou data jak pro počet vajec, tak pro počet žen.

2. Následně klikněte na tlačítko

   Obrázek ukazující nástrojové tlačítko pro grafy.

   na nástrojové liště, které má podobu tří barevných sloupců. Tím se spustí nové okno s průvodcem.

3. Dále klikněte na slovo „Sloupec“ vedle ikony se svislými barevnými sloupci

   Tento obrázek zobrazuje sloupcový graf, když je vybraný.

   , čímž se přesune výběr do tohoto řádku.

4. Klikněte na tlačítko „Vložit“. Průvodce zmizí a ukazatel myši dostane podobu tenkého zaměřovacího kříže.

5. Nakonec graf umístíme na list a nastavíme mu velikost. Klikněte na list a táhněte doprava dolů. Jak myší táhnete, zvětšuje se obdélník označující místo pro graf. Jakmile uvolníte tlačítko myši, objeví se v něm sloupcový graf.

Tento jednoduchý graf by měl vypadat nějak jako fig-quick-graph-colGraph.

###### Jednoduchý sloupcový graf

Tento snímek obrazovky znázorňuje jednoduchý graf obsahující jeden konkrétní sloupcový graf.

##### Úprava jednoduchého grafu

U grafu si můžete přizpůsobit nadpis, přidat další grafy, překrývat, upravovat popisky a další doplňující informace. Když něco z toho chcete provést, klikněte na graf pravým tlačítkem a objeví se kontextová nabídka, jak na obrázku fig-quick-graph-contextMenu.

###### Kontextová nabídka, která se objeví na objektu grafu.

Tento snímek obrazovky znázorňuje kontextovou nabídku použitelnou u grafů.

Tato nabídka poskytuje přístup k několika funkcím. Uživatel si může přizpůsobit vzhled grafu přes položku Vlastnosti, může graf uložit jako obrázek ve formátu PNG nebo SVG pomocí Uložit jako obrázek, může měnit pořadí různých grafických prvků zobrazených v listu pomocí Vyzvednou do popředí, Vyzvednout vpřed, Odsunout vzad a Odsunout do pozadí nebo smazat grafické prvky pomocí položky Odstranit.

Jestli chcete do grafu přidat název a legendu, můžete použít položku Vlastnosti v nabídce. Ta otevře editor grafu, ve kterém si můžete graf následovně přizpůsobit:

##### Přidání názvu a legendy do jednoduchého grafu

1. Klikněte pravým tlačítkem na graf, aby se otevřela kontextová nabídka, a vyberte položku Vlastnosti. Tím se otevře editor grafu.

2. Editor grafů se otevře s vybranou položkou nejvyšší úrovně „Graf“ ve stromu prvků v levém horním panelu editoru. Pravý horní panel zobrazuje náhled případného grafu. Spodní panel má jednu nebo více karet představujících jednotlivé prvky, které můžete upravovat pro vybrání konkrétní položky ve stromu prvků. Kliknutím na tlačítko

   This image shows the Add button in the graph editor.

   otevřete nabídku prvků, které se dají do grafu přidat. Všimněte si, že tato nabídka se mění podle toho, který prvek je zrovna vybraný ve stromu, když tlačítko zmáčknete. Vyberte si z nabídky položku „Název“. Tím se do stromu prvků grafů přidá uzel „Název“. Zároveň se změní spodní panel editoru, aby zobrazovat vlastnosti, které se dají u prvku „Název“ měnit.

3. Do textového pole karty zobrazené ve spodní části panelu editoru grafů přidejte název, něco jako „Produkce vajec a Produktivita žen“ a zmáčkněte klávesu Enter. Všimněte si, že se název objeví v horní části grafu na náhledu.

4. Ve stromu grafu vyberte uzel označený „Graf1“. Následně klikněte na tlačítko „Přidat“ a v rozbalené nabídce zvolte položku Legenda. Tím se přidá do grafu napravo legenda, což hned uvidíte v náhledu.

5. Klikněte na tlačítko „Použít“. Graf by teď měl mít nadpis a legendu. Všimněte si, že Gnumeric automaticky použil v popisu texty ze záhlaví sloupců pro obě datové řady.

Upravený graf by měl vypadat jako fig-quick-graph-colGraph-modified.

###### Upravený sloupcový graf.

Tento snímek obrazovky znázorňuje příklad sloupcového grafu s názvem a legendou.

### Tisk

Tisk je v Gnumericu docela jednoduchý a podobá se jiným aplikacím GNOME. K tisku se dostanete pomocí tlačítek na nástrojové liště nebo přes nabídku Soubor. Před vlastním tiskem se obvykle vyvolá nastavení vlastností stránky (jako je typ papíru a okraje), po té náhled dokumentu, který se bude tisknout a nakonec se dokument vytiskne.

Při nastavování pracovního listu pro tisk je zapotřebí nastavit několik parametrů, jako je správná velikost papíru, rozvržení listů a údaje v záhlaví a zápatí. Tyto parametry se dají nastavit naráz pro všechny listy v souboru, nebo samostatně pro jednotlivé listy. Položka Nastavení stránky… z nabídky vyvolá dialogové okno, ve kterém se mění parametry tisku.

Položka Náhled tisku… nebo tlačítko na nástrojové liště otevře okno, které zobrazuje to, co se vytiskne podle aktuálního nastavení. Standardně se tisk vztahuje jen na aktuální pracovní list, ale to se dá změnit v dialogovém okně tisku, jak je vysvětleno dále.

Položka nabídky Tisk… nebo tlačítko na nástrojové liště otevřou dialogové okno, které umožňuje uživateli vybrat, jestli chce tisknout na tiskárnu nebo do souboru ve formátu PostScript nebo PDF. Dá se vybrat, na kterou tiskárnu se má tisknout a můžete měnit parametry tiskové úlohy, jako jestli se mají vytisknout všechny pracovní listy nebo jen aktuální. Kliknutím na tlačítko Tisk se tisk provede.

Tisk je do podrobných detailů vysvětlen v kapitole chapter-printing.

### Otevírání a ukládání souborů

Když spustíte Gnumeric, otevře se nový pracovní sešit. Abyste jej uložili do souboru, musíte kliknout na Soubor Uložit jako…. Objeví se dialogové okno, kde můžete zvolit soubor a formát pro uložení. Nejlepší je uložit sešit ve formátu souboru Gnumeric XML. U něj nemusíte mít žádné obavy, že dojde ke změnám ve formátování a vzhledu.

Jakmile má soubor přidělený název a formát, můžete další ukládání provádět jednoduše přes nabídku Soubor nebo přes nástrojovou lištu nebo klávesovou zkratkou. V nabídce Soubor použijte položku Uložit. Na nástrojové liště klikněte na na tlačítko „Uložit soubor“ . V případě vyžití klávesové zkratky stačí zmáčknout kombinaci Ctrl S.

V některých případech můžete chtít sešit ukládat často, abyste nepřišli o nějakou důležitou práci. Jestli chcete, aby se ukládal pravidelně sám, klikněte na Nástroje Automaticky ukládat…. Objeví se dialogové okno Automatické ukládání.

#### Dialogové okno automatického ukládání

Dialogové okno automatického ukládání.
Zaškrtněte políčko Automaticky ukládat každých a do vstupního pole zadejte počet minut, po které se čeká na další uložení. Čím kratší prodlevu zadáte, tím je větší šance, že vaše práce bude uložená, kdy se něco stane, ale Gnumeric se tím může hodně zpomalit. Vždy, když se věnuje ukládání, je totiž Gnumeric zpomalený. Zaškrtávací políčko Ptát se před uložením zajistí, že se před uložením zobrazí dialogové okno s dotazem.

Použití funkce automatického ukládání může ušetřit čas, ale přináší i rizika. Gnumeric nevytváří pokaždé nový soubor, ale mění ten stávající, čímž se zničí předchozí obsah. Při špatné souhře náhod to může vést ke ztrátě dat. Proto vám doporučujeme, abyste si svoji práci pravidelně zálohovali zkopírováním souboru jinam, nebo alespoň soubor, na kterém pracujete, uložili pod novým názvem.

Existující soubor tabulkového kalkulátoru můžete otevřít několika způsoby. Pokud má soubor ikonu na pracovní ploše, stačí na ni dvojitě kliknout myší. Stejně tak se to dá udělat, když ji najdete v seznamu souborů ve správci souborů, jako je třeba Nautilus. Pokud mát již otevřený Gnumeric, můžete soubor otevřít pomocí nabídky Soubor a položky Otevřít. Případně můžete použít tlačítko „Otevřít soubor“ Obrázek tlačítka Otevřít soubor. na nástrojové liště, nebo klávesovou zkratku F3. Ve všech třech případech se vám objeví dialogové oko Otevření souboru. V něm pak můžete vybrat soubor, který si přejete otevřít. Gnumeric umí otevírat řadů různých typů souborů s tabulkami.

Jestliže byl soubor v Gnumericu nedávno otevřený, objeví se jeho název v nabídce Soubor a stačí tak jedno kliknutí na to, abyste jej otevřeli.

### Jak Gnumeric zavřít

Existuje několik způsobů, jak Gnumeric zavřít. Nejjednodušší je vybrat nabídku Soubor a následně položku Ukončit v dolní části.

Gnumeric se dá zavřít také přes správce oken kliknutím na zavírací tlačítko v záhlaví okna nebo přes jeho rozbalovací nabídku. Konkrétní umístění tlačítka i nabídky závisí na používaném správci oken. Pokud vám v GNOME na panelu běží aplet se seznamem oken, kliknutí pravým tlačítkem otevře kontextovou nabídku s položkou Close, kterou rovněž můžete Gnumeric zavřít.

Jestliže v pracovním sešitě byly od posledního uložení provedené nějaké změny, objeví se dialogové okno s dotazem, jak se k obsahu sešitu postavit. Můžete se rozhodnout jej uložit, požádat o zrušení operace (tzn. neskončit) nebo mohou být změny zahozeny. Když se rozhodnete obsah uložit, může se případně objevit další dialogové okno s dotazem na název, umístění a typ souboru pro ukládaný sešit.

Ke smazání souborů, které byly vytvořené aplikací Gnumeric můžete použít kteréhokoliv správce souborů (například v GNOME Nautilus) nebo příkaz `rm` v příkazovém řádku.

## Uživatelské rozhraní aplikace Gnumeric

Tato kapitola popisuje všechny části aplikace Gnumeric, se kterými může uživatel pracovat. Poskytuje vysvětlení jednotlivých nabídek, vstupů, nástrojových tlačítek a dalších prvků grafického uživatelského rozhraní.

### Přehled

V této části příručky je vysvětlené jednotlivé části softwaru Gnumeric, kterými jej uživatel může ovládat. Nabídky, nástrojové lišty a mřížka buněk tvoří to, co je nazýváno grafický uživatelským rozhraním aplikace, protože je to rozhraní (způsob komunikace s Gnumericem) vytvořené z grafických prvků (obrázků) navržené pro ovládání lidmi.

Gnumeric se standardně otevírá se zobrazením prázdného pracovního sešitu nazvaného „Sešit 1“ obsahujícím listy „List 1“, „List 2“ a „List 3“, jak můžete vidět na fig-gui-overview-gnumeric-labelled. Vnější části okna na obrázku ve skutečnosti nepatří aplikaci Gnumeric a mohou na jiných počítačích vypadat jinak. Gnumeric se nich ale snaží uvést svůj název a název pracovního sešitu.

Většina práce v tabulkovém kalkulátoru se provádí v Gnumericu, když je právě takto zobrazený. Můžete se takto rychle dostat ke všem jeho funkcím. Grafické prvky Gnumericu tvoří několik nezávislých částí. fig-gui-overview-gnumeric-labelled ukazuje nově otevřený prázdný Gnumeric s popsanými základními částmi.

#### Prvky pracovního listu Gnumeric

Názvy prvků jsou vypsané níže spolu s odkazem na oddíl, ve kterém jsou probírány. Pokud si tento dokument čtete na počítači, mělo by se dát kliknutím na odkaz dostat přímo na příslušný oddíl v příručce.

1 Nabídková lišta

- Nabídková lišta poskytuje přístup k základním funkcím. Téměř vše, co se dá v Gnumericu udělat, můžete udělat přes nabídky. Nabídky a nabídková lišta jsou probrané v sect-gui-menus.

2 Standardní nástrojová lišta

- Standardní nástrojová lišta poskytuje rychlý přístup k nejpoužívanějším funkcím z nabídek. Nabídkové lišty jsou probrané v sect-gui-toolbars a tahle konkrétně v std-toolbar.

3 Formátovací nástrojová lišta

- Formátovací nástrojová lišta mění vlastnosti zobrazení dat v sešitu. Představena je v fmt-toolbar, což je součást sect-gui-toolbars zabývají se nástrojovými lištami obecně.

4 Objektová nástrojová lišta

- Tato nástrojová lišta umožňuje uživateli kreslit na listě grafické prvky, jako jsou originální textové popisy, velká červená kolečka nebo tenké zelené šipky. Tím může čtenáři pomoct zaměřit pozornost na konkrétní část listu. Objektová nástrojová lišta je vysvětlená v obj-toolbar v části sect-gui-toolbars této příručky.

5 Řádek pro zadávání dat

- Řádek pro vstup dat se hodí k úpravám složitějších vzorců. Rozebrán je v data-entry.

6 Oblast s mřížkou buněk

- Oblast buněk zabírá celý zbývající prostor uprostřed. Jsou v něm záhlaví sloupců a řádků, posuvníky a dole ouška karet. Používání těchto prvků je popsáno v kapitole cell-grid.

7 Informační oblast

- Tuto oblast využívá Gnumeric k poskytnutí zpětné vazby o stavu konkrétních operací. Tyto informace jsou vysvětlené v info-area.

Následující kapitoly vysvětlují tyto jednotlivé prvky. sect-gui-menus vysvětluje nabídky, sect-gui-toolbars vysvětluje nástrojové lišty, data-entry vysvětluje řádek pro vstup dat, cell-grid vysvětluje oblast s mřížkou buněk a info-area vám objasní informační oblast.

### Nabídky

Tato část příručky popisuje používání nabídkových lišt a nabídek. Konkrétně pak rozebírá jednotlivé položky v nabídce, podnabídkách a kontextových nabídkách celé aplikace Gnumeric.

#### Používání nabídek

Nabídka je grafický prvek programu, ve kterém se objevuje seznam nějakých funkcí. Například většina aplikací má nabídku Soubor, přes kterou se uživatel může dostat k souborovému systému počítače, aby si z něj otevřel svoji práci, nebo ji na něj uložil. Nabídky bývají sdružené na nabídkové liště. Jejich používání je rozebráno v menu-bars.

Gnumeric používá také kontextové nabídky, aby uživateli poskytl rychlý přístup k některým příkazům. Kontextová nabídka se otevře pod ukazatelem myši, když kliknete druhým tlačítkem (což je obvykle pravé) myši. Tato nabídka se nazývá kontextová, protože její položky jsou pokaždé jiné a vztahují se k tomu, na co jste klikli. Kontextové nabídky jsou rozebrané v context-menu.

Jak hlavní nabídky na nabídkové liště, tak kontextové nabídky, mohou obsahovat podnabídky. Že tom tak je, je naznačeno malou šipkou doprava. Když se chcete do podnabídky dostat, najeďte na příslušnou položku myší. Až se podnabídky otevře, přejeďte myší do ní. Normálně se podnabídky otevírají doprava, ale když na to není místo, otevřou se doleva. Když z podnabídky ukazatelem myši vyjedete, tak zmizí.

K ovládání nabídek a podnabídek můžete používat také klávesnici. O tom, jak se pomocí klávesnice dostat do nabídky, se o tom dočtete v menu-bars. Když je nabídka zobrazená, můžete se v ní pohybovat pomocí šipek nahoru a dolů. Podnabídku otevřete šipkou doprava a dostanete se tak na její první položku. Šipkou doleva se dostanete zpět do nadřízené nabídky. Zmáčknutím klávesy mezerník nebo Enter aktivujete položku nabídky.

Položky v nabídkách, které končí výpustkem (třemi tečkami) otevírají dialogová okna, ve kterých máte další volby.

#### Nabídková lišta

Výchozí umístění nabídkové lišty je v horní části okna aplikace. Nabídky poskytují rychlý a přehledný přístup ke všem hlavním příkazům, jako je otevírání souborů, ukládání souborů, tisk a ukončení aplikace.

##### Nabídková lišta v Gnumericu.

Obrázek s nabídkovou lištou Gnumeric.

Když chcete otevřít nabídku aplikace Gnumeric, klikněte na název nabídky v nabídkové liště. Po kliknutí zůstane nabídka zobrazená. Když přesunete ukazatel myši na jinou nabídku v liště, první nabídky zmizí a zobrazí se ta další. To se hodí, když v nabídkách hledáte nějaký příkaz. Nabídky se dají otevřít také z klávesnice. Když zmáčknete a držíte klávesu Alt, v každé nabídce se podtrhne právě jedno písmeno. Za stálého držení klávesy Alt můžete toto písmeno zmáčknout na klávesnici a příslušná nabídka se otevře. Když takto použijete klávesnic, budou i u jednotlivých položek podtržená písmena. Zmáčknutím písmena na klávesnici položku aktivujete. Když už je nabídka otevřená, můžete se v ní pohybovat pomocí kurzorových šipek. Pro zavření nabídky stačí kliknout v aplikaci kdekoliv mimo ni nebo zmáčknout klávesu Esc.

Za některými položkami nabídky následuje několik názvů kláves. Tyto klávesy se dají použít k provedení příslušné činnosti, aniž byste museli nabídku otevírat. Často se jedná o kombinaci kláves zahrnující Ctrl), Shift a funkční klávesy označené F spolu s číslem. Když například chcete rychle vyjmou výběr do schránky (což je normálně dostupné v nabídce Upravit), stačí něco vybrat a zmáčknout kombinaci kláves Ctrl a X.

#### Nabídka Soubor

Nabídka Soubor patří v Gnumericu k nejdůležitějším nabídkám, protože se uživatel pomocí ní dostane k operačnímu systému počítače. Může tak vytvářet soubory obsahující všechnu jeho práci. Může výsledky své práce vytisknout. A tato nabídky je také nejjednodušší cestou, jak Gnumeric ukončit.

##### Nabídka Soubor.

Obrázek s nabídkou Soubor.

Volby v nabídce jsou seskupené do následujících skupin:

1 Operace pro vytváření pracovních sešitů.

- Tyto položky nabídky provádějí operace se soubory. Níže jsou jednotlivě představeny. Práce se soubory je stěžejní a je probíraná ve vlastní kapitole chapter-files dále v této příručce.

  - Nový – Vytvoří nový pracovní sešit, který otevře v novém okně. Na začátku má název „Sešit1“ (nebo s jiným číslem, pokud takový název již otevřený je). Nezapomeňte, že takto otevřené soubory nejsou zatím uložené.

  - Nový ze šablony – Tato položka zobrazí podnabídku, ve které můžete vybrat šablonu. Místo abyste vytvořili nový prázdný pracovní sešit, získáte již hotový nějaký konkrétní standardní obsah. Sešit se otevře v novém okně a jeho název bude dán názvem šablony. Nezapomeňte, že sešit nebude zatím uložený.

  - Otevřít – Tato položka otevře dialogové okno pro výběr souboru, abys si uživatel mohl vybrat sešit, který chce v aplikaci Gnumeric otevřít. Otevřít se dají sešity s tabulkami v mnoha různých formátech. Pokud chcete otevřít soubor, který není ve formátu přímo pro tabulkový kalkulátor, použijte nabídku Data podle návodu v Data-Menu. Další podrobnosti viz sect-file-formats. Po otevření se vytvoří nové okno, jehož obsahem bude vybraný soubor. Mnohem rozsáhleji je vše popsáno v sect-file-open.

2 Operace pro vytváření souborů.

- - Uložit – Tato položka uloží aktuální pracovní sešit. Pokud má soubor již přidělený název a byl někdy dříve uložen, dojde bez dalších dotazů k uložení do aktuálního souboru. Pokud nikdy před tím uložen nebyl, bude postup stejný jako u Uložit jako…, což znamená, že uživatel bude dotázán na název souboru.

  - Uložit jako… – Tato položka umožňuje uživatelům ukládat soubory, které zatím nemají určený název. Použije se vždy, když uživatel ukládá soubor, kterému Gnumeric přidělil výchozí název. Dá se použít také k uložení stávajícího souboru pod novým odlišným názvem. Pokud chcete data z aplikace Gnumeric vyexportovat do formátu, který není přímo pro tabulkové kalkulátory, použijte nabídku Data popsanou v Data-Menu. Vysvětlení k fomrátům, které Gnumeric podporuje najdete v sect-file-save.

3 Tiskové operace.

- Tyto položky nabídky umožňují v aplikaci Gnumeric tisknout. Jednotlivé jsou představené níže a tisk jako takový je podrobně rozebrán v kapitole chapter-printing.

  - Nastavení stránky – Tato položka vyvolá dialogové okno Nastavení stránky. V něm můžete nastavit různé volby tisku, jako je typ papíru, velikost okrajů a formát záhlaví a zápatí stránky. Dialogové okno je podrobně vysvětlené v sect-printing-setup.

  - Tisková oblast a zalomení – Tato položka nabídky otevírá podnabídku zobrazenou v menu-file-printarea.png. Položky v této podnabídce umožňují nastavit tiskovou oblast, vymazat ji a zobrazit, a ručně nastavit nebo smazat zalomení stránek. Tisková oblast listu je rozsah buněk v listu, které by se měly vytisknout. Položky mimo tiskovou oblast se při tisku obvykle vypustí. Gnumeric při tisku obvykle zvolí správná zalomení stránek. Ručním zalomením jej můžete přimět vložit zalomení předčasně.

    ##### Podnabídka Tisková oblast a zalomení.

    Obrázek podnabídky Tisková oblast a zalomení.

  - Tisk… – Tato položka umožňuje uživateli vytisknout jeden nebo i všechny listy pracovního sešitu. Gnumeric umí soubory poslat buď přímo na tiskárnu nebo do souboru ve formátu PostScript nebo PDF. Dialogové okno Tisk je vysvětleno dále v sect-printing.

  - Náhled tisku… – Tato položka vyvolá dialogové okno, které představuje aktuální sešit tak, jaky by vypadal po vytisknutí s aktuálním nastavením Nastavení stránky. Z dialogového okno můžete tisk i přímo spustit. Bližší vysvětlení najdete v sect-printing-preview.

4 Různorodé operace.

- - Odeslat na… – Tato položka nabídky vyvolá dialogové okno Odeslání na. V něm můžete odeslat sešit Gnumeric jako přílohu e-mailové zprávy. Celé dialogové okno je vysvětlené v sect-files-email.

  - Vlastnosti dokumentu… – Tato položka vyvolá dialogové okno Vlastnosti dokumentu s několika karty, na kterých se dá změnit řada konkrétní nastavení dokumentu. Celé dialogové okno je podrobně popsané v chapter-workbooks.

5 Nedávno použité soubory.

- - První tři položky v této části nabídky jsou přímou cestou, jak znovu otevřít nedávno použité soubory. Seznam se průběžně mění, tak jak pracovní sešity otevíráte a vytváříte. Kliknutí na zde uvedený název souboru je ve výsledku stejný, jako když použijete Otevřít a soubor vyhledáte v dialogovém okně Hledání osuboru. Upozorňujeme ale, že pokud soubor po té, co byl v Gnumericu uložen, někam přesunete, Gnumeric jej nebude moci najít. Pro přístup k nedávným souborům, které nejsou uvedeném mezi posledními třemi použijte následující položku Úplná hostorie….

  - Úplná historie… – Tato položka otevře dialogové okno, ve kterém jsou zobrazené všechny nedávno použité soubory.

6 Operace zavření a ukončení.

- Tato položky nabídky buď zavřou aktuální pracovní sešit (Zavřít) nebo všechny otevřené sešity (Ukončit). U souborů, ve kterých byly od posledního otevření nebo uložení provedené nějaké změny, Gnumeric uživateli zobrazí dialogové okno Uložení pracovního sešitu…

  - Zavřít – Tato položka umožňuje uživateli zavřít aktuální pracovní sešit. Pokud se zároveň jedná o jediný sešit, který je právě v instanci Gnumericu otevřený, ukončí se tím i celý Gnumeric. Pokud jsou otevřené ještě další sešity, zavře, aniž by tyto nějak ovlivnil. Jestliže jsou v zavíraném sešitě nějaké neuložené změny, zeptá se Gnumeric, zda je má uložit do souboru.

  - Ukončit – Tato položka zavře všechny pracovní sešity, které jsou právě v Gnumeric používané a program ukončí. Před tím se ještě případně zeptá uživatele, jestli chce uložit sešity, ve kterých má nějaké neuložené změny.

#### Nabídka Upravit

Nabídka Upravit je nejčastěji používaná k operacím nad listem nebo mezi listy. Poskytuje uživateli mocné nástroje pro úpravy, jako je možnost vrátit zpět nedávné změny, vyjímat a vkládat vybrané buňky a vyhledávat konkrétní obsah buněk.

##### Nabídka Upravit.

Obrázek s nabídkou Upravit.

Volby v nabídce jsou seskupené do následujících skupin:

1 Změna historie.

- Tyto položky nabídky umožňují uživateli zrušit poslední změny, které v sešitě provedl, nebo naopak tyto zrušené změny znovu provést. Tím získává kontrolu nad provedenými úpravami. Někdy bývá tato funkcionalita nazývána „změna historie“.

  Typ změny není podstatný. K úpravě, která smazala obsah celého listu, se přistupuje stejně, jako k úpravě, která změnila písmenko v obsahu buňky. Historie je záležitostí sezení. Jestliže sešit uložíte a pak znovu otevřete, nebudete již změny moci vrátit. Upozorňujeme také, že Gnumeric si pamatuje jen pár desítek posledních operací. Přesný počet závisí na rozsahu a složitosti operací. Maximální počet si můžete přizpůsobit v předvolbách podle popisu v chapter-configuring. Existuje také pár málo obvyklých operací, které se v historii neuchovávají.

  - Zpět – Tato položka nabídky se používá k odstranění posledních provedených úprav z pracovního sešitu. Vracet je lze jen v příslušném pořadí. Položka nabídky vrátí vždy jen jednu poslední operaci. Přes tlačítko nástrojové lišty a jeho nabídku se ale můžete dostat k seznamu všech operací, které se dají vrátit zpět. Pomocí tohoto seznamu pak můžete vrátit i více operací naráz. Vysvětlené to je v oddílu std-toolbar.

  - Znovu – Tato položka nabídky se používá po té, co jste nějakou operaci vrátili zpět, ale pak si to rozmyslíte. Položka nabídky znovu provede vždy jen jednu poslední vrácenou operaci. Přes tlačítko nástrojové lišty a jeho nabídku se ale můžete dostat k seznamu všech vrácených operací, které se dají znovu provést. Pomocí tohoto seznamu pak můžete znovu provést i více operací naráz. Vysvětlené to je v oddílu std-toolbar.

2 Operace na vybrané oblasti.

- Tyto položky nabídky umožňují přesun obsahu vybraných buněk v rámci listu, mezi listy nebo i mezi sešity. Výběr je oblast v pracovním listě, kterou jste vybrali, zpravidla pomocí myši, a nyní je modře zvýrazněná. Výběru jsou dopodrobna vysvětlené v sect-data-selections. Gnumeric v současnosti u těchto operací zvládá jen výběry s jednoduchým rozsahem.

  Aby se mohly použít tyto položky nabídky, musí uživatel nejdříve vybrat rozsah oblasti, které chce vyjmou nebo kopírovat. Když pak zvolí některou z těchto položek nabídky, obsah vybrané oblasti se vloží do schránky Gnumericu a X serveru. Obsah schránky Gnumericu můžete vložit do nové oblasti v tabulkovém kalkulátoru, do jiného pracovního sešitu nebo do nového pracovního sešitu. Obsah schránky X serveru uchovává v textové podobě obsah jednotlivých buněk oddělený mezerou a můžete jej vložit kamkoliv, kam se dá vložit text.

  - Vyjmout – Tato položka nabídky se používá k odstranění výběru z vybrané oblasti právě otevřeného sešitu. Když položku v nabídce zvolíte, zobrazí se okolo vybrané oblasti tečkovaný obrys. Dává se tak najevo, že tato oblast bude přesunuta. K odstranění dojde ale až po přesunu na nové místo. Do té doby tato funkce obsah listu nijak neovlivní.

  - Kopírovat – Tato položka umožňuje uživateli duplikovat výběr. Původní data zůstanou, kde jsou, a ve schránce Gnumericu (a X serveru) je kopie, kterou můžete kamkoliv vložit.

  - Vložit – Tato položka nabídky se používá k vložení obsahu, který byl zkopírován nebo vyjmut z výběru. Jestliže byl vyjmut, bude vložen na nové místo beze změny. Odkazy na buňky se nezmění, budou odkazovat stále na ty stejné buňky.

  - Vložit jinak… – Tato položka se používá ke vložení výběru s pozměněním charakteristik. Otevře se dialogové okno se třemi kategoriemi. Ve výchozím stavu je vše nastavené tak, že výsledek bude stejný, jako při použití položky nabídky Vložit.

    ##### Dialogové okno speciálního vložení.

    Obrázek s dialogovým okem Vložení jinak.

    První sada volem umožňuje uživateli řídit, která data budou vložena. Uživatel může vložení omezit jen na obsah buněk (formát se nebude kopírovat) nebo, přesně naopak, zkopírovat jen formát buněk (bez obsahu). Navíc se u vkládaného výběru může veškerý obsah převést čistě na hodnoty. V takovém případě se nebudou ale kopírovat vzorce, jen jejich výsledky.

    Pomocí druhé sady voleb může uživatel na vkládání nasadit jednoduché matematické operace. Vkládaná data pak budou příslušně změněna podle obsahu buněk. Například výsledkem operace dělení bude, že obsah každé buňky ve vkládané oblasti bude podělen obsahem odpovídající buňky kopírovaného originálu.

    Třetí sada voleb umožňuje transpozici nebo překlopení původního výběru. Transponovat provede překlopení výběru podle uhlopříčky z levého horního rohu do pravého dolního. Obdobně příslušný způsobem překlopí výběr volby Překlopit vodorovně a Překlopit svisle.

    Zaškrtávací políčko Přeskočit prázdné zabrání, aby Gnumeric provedl nějaké činnosti u buněk ve výběru, které jsou prázdné. Normálně Gnumeric mění vzorce, které obsahují relativní odkazy na buňky mimo výběr. Zaškrtávací políčko Neměnit vzorce tyto změny potlačí. (Všimněte si, že odkazy na buňky v rámci výběru je zachovány vždy.)

3 Operace zadávání a odebírání dat.

- Tyto operace přidávají nebo odstraňují data z pracovního listu. Liší se typem měněných či odstraňovaných dat a případným přeuspořádáním dat, která zůstanou, což je vysvětleno níže. Jak se také dočtete, tyto operace jsou podobné předchozím skupinovým operacím na vybraných buňkách.

  - Clear opens a submenu with eight choices, organized into two sets of four. The first group affects all cells in the selection. The second group applies the same actions to just the selected cells that are in rows selected by the filter. See sect-data-filter for details of setting up a filter.

    Vše vyberte, když chcete vymazat vše v buňkách ve výběru – formáty, odkazy, komentáře a obsah. Formáty a hypertextové odkazy vymaže jen formátování a hypertextové odkazy, zatímco data zůstanou v buňkách nedotčená. Odstraní se tím všechny okraje, vrátí do výchozího stavu odsazení, barva pozadí se změní na bílou a textu na černou, formát čísel se nastaví na Obecný a odstraní se případné hypertextové odkazy přiřazené k buňce. Komentáře smaže komentáře u buněk ve výběru. Obsah ponechá nastavené formátování, ale odstraní z obsahu buněk vzorce a data.

  - Odstranit otevře podnabídku s pěti položkami. Ty umožňují odstranění celého rozsahu řádků nebo sloupců, odstranění právě vybraných buněk nebo smazání čistě jen komentářů nebo hypertextových odkazů patřících k vybraným buňkám.

    Volba Slupce nebo Řádky odstraní sloupce, respektive řádky, které zasahují do výběru buněk. Pokud zvolíte Řádky a při tom je vybrán jeden, nebo i více sloupců, nebo zvolíte Sloupce a je vybrán jeden, nebo i více řádků, odstraní se všechny buňky v pracovním listě. Místo nalevo od odstraněných řádků se zaplní přesunutím spodnějších řádků nahoru. Místo nalevo od odstraněných sloupců se zaplní přesunutím levějších sloupců doprava. Například, když odstraníte sloupce D a E, přesune Gnumeric obsah všech sloupců dál od F včetně od dva sloupce doleva.

    Buňky…: Když je vybrán jeden nebo více sloupců, či řádek nebo více řádků, Buňky… odstraní vybrané sloupce nebo řádky tak, jak bylo popsáno výše. Pokud je však vybrán blok buněk, otevře místo toho dialogové okno, ve které se ptá, čím odstraněné buňky nahradit. Buňky bloku mohou být nahrazeny buňkami pod ve sloupcích nebo buňkami vpravo v řádcích.

    ##### Dialogové okno mazání buněk

    Obrázek s dialogovým oknem Odstranění buněk.

    Například, když byste smazali blok buněk E6:E8 a zvolili Posunout buňky nahoru, zaplnily by se buňkami pod E8, F8 a G8. Když byste zvolili Posunout buňky doleva, zaplnily by se buňkami napravo od E8, F8 a G8. Tyto dvě volby z podnabídky Vymazat dělají to stejné, jako Upravit ▶ Odstranit ▶ Řádky a Upravit ▶ Odstranit ▶ Sloupce.

    Komentáře: Je to to stejné, jako Upravit ▶ Vymazat ▶ Komentáře, popsané výše.

    Hypertextové odkazy: Je to podobné, jako Upravit ▶ Vymazat ▶ Formáty a hypertextové odkazy popsané výše, s tím rozdílem, že není narušen stávající formát buňky.

  - Změnit otevře podnabídku se třemi položkami:

    - Komentář… otevře dialogové okno Úprava komentáře buňky. Je to ten stejný, jako pro Komentář… v Insert-Menu. Další popis viz sect-data-comment.

    - Hypertextový odkaz… otevře dialogové okno Hypertextový odkaz. Je to ten stejný, jako pro Hypertextový odkaz… v Insert-Menu. Další popis viz sect-data-link.

    - Názvy… otevře dialogové okno Definice názvů. Vysvětlení názvů a popis dialogového okna najdete v sect-data-names.

4 Operace hledání a nahrazování.

- - Hledat… – Tato položka otevře dialogové okno sloužící k hledání buněk s konkrétním obsahem. Má tři karty. Na první uživatel zadává údaje, co chce najít a některá omezení hledání. Na druhé některé doplňující volby pro hledání. Když je vše zadáno, zmáčknutím tlačítka na první kartě se hledání spustí. Na třetí kartě se pak objeví buňky, která hledání vyhovují.

  - Hledat a nahradit… – Tato položka otevře dialogové okno sloužící k hledání buněk splňujících konkrétní podmínky a zároveň umí nahradit jejich obsah. Toto dialogové okno se do značné míry podobá dialogovému oknu Hledání.

5 Další operace na pracovním listu.

- - List – Z podnabídky List můžete provádět operace s pracovním listem jako celkem. Stejné funkce jsou dostupné i kontextové nabídky listu. Můžete vytvářet kopie, přejmenovávat, měnit pořadí a mazat. Podrobně jsou tyto funkce popsané v sect-worksheets-managing-process-contextmenu.

  - Vybrat – Tato položka umožňuje uživateli vybrat různé části pracovního listu. Otevře další podnabídku.

    ##### Podnabídka Vybrat

    Obrázek s podnabídkou Vybrat.

    - Položka Vše poskytuje rychlý způsob, jak označit celý pracovní list.

    - Položky Řádek a Sloupec umožňují uživateli vybrat všechny řádky nebo sloupce, které spadají do aktuálního výběru.

    - Položka Pole umožňuje uživateli vybrat všechny buňky, které jsou součástí stejného pole, jako aktuální buňka.

    - Položka Závislosti vybere všechny buňky, které obsahují vzorec, který se odkazuje na data v aktuální buňce.

    - Obdobně, položka Vstupy vybere všechny buňky, jejichž data jsou odkazována vzorcem v aktuální buňce.

    - Položka Následující objekt vybere následující objekt listu v aktuálním listu. Pokud právě není vybraný žádný objekt, vybere objekt umístěný vpředu.

    - Položky Přejít nahoru, Přejít dolů, Přejít na první, Přejít na poslední posunou výběr v rámci obdélníkové bloku buněk, ve kterých jsou nějaká data.

    - Přejít na buňku… – Tato položka otevře dialogové okno, ve kterém může uživatel napsat názve nebo adresu buňky v rámci listu. V aktuálním zobrazení se změní výběr tak, aby byl na zadané buňce.

  - Přepočítat – Tato položka přinutí pracovní sešit přepočítat výsledky. To se hodí, když vzorce v aktuálním listě závisí na buňkách v jiném sešitě. Gnumeric nemusí vědět o tom, že se data ve zmíněném sešitě změnila, proto má uživatel tuto možnost ho k přepočítání přinutit.

6 Obecné nastavení aplikace Gnumeric.

- Předvolby… – Tato položka vyvolá dialogové okno Předvolby aplikace Gnumeric, které je dopodrobna vysvětlené v chapter-configuring.

#### Nabídka Zobrazit

Nabídka Zobrazit je

##### Nabídka View.

Obrázek s nabídkou Zobrazit.

Volby v nabídce jsou seskupené do následujících skupin:

1 Alternativní zobrazení aktuálního dokumentu.

- Tato položka nabídky umožňuje uživateli otevřít více zobrazení téhož dokumentu.

  - Nový pohled… – Tato položka otevře nové okno se zobrazeným aktuálním sešitem, přičemž obě okna budou zobrazovat to stejné místo. Když uživatel začne upravovat jinou část v jednom pohledu, v druhém se zobrazení přesune na tu samou část. Stejně tak naopak, když provede změnu v druhém, provede se změna i v prvním.

  - Ukotvit rozdělení okna – Tato položka se používá k zmrazení části pracovního listu úplně nahoře a úplně vlevo. To se hodí, aby bylo možné porovnávat části listu, které nejsou obvykle pohromadě. Například, když má uživatel opravdu rozsáhlou tabulku s názvy jednotlivých sloupců na řádku 12, může vybrat řádek 13 a v nabídce zvolit tuto položku. Když se pak bude v tabulce posouvat směrem dolů, data se budou podsouvat pod názvy sloupců a ty tak budou stále viditelné.

    Existují 3 způsoby, jak určit, které řádky a/nebo sloupce by měly být zmrazeny.

    - Když je výběr alespoň částečně viditelný a nezahrnuje buňku A1, Gnumeric zmrazí část pracovního listu nad, nebo doleva, od aktuálního výběru.

    - Když je výběr alespoň částečně viditelný a zahrnuje buňku A1 a neobsahuje celé řádky nebo buňky, Gnumeric zmrazí všechny řádky nebo sloupce protínající výběr.

    - Když je výběr alespoň částečně viditelný a zahrnuje buňku A1 a obsahuje celé řádky nebo buňky, Gnumeric zmrazí tyto řádky nebo sloupce.

    - Když výběr není vůbec vidět, Gnumeric zmrazí řádky a sloupce nalevo od šestého viditelného sloupce, nebo nad desátým viditelným řádkem.

    Ve všech případech oblast ve zmraženém listu nad nebo vlevo od právě viditelné oblasti přestane být přístupná, dokud nedojte k rozmrazení.

  - Okna – Tato položka poskytuje přístup do podnabídky, ve které jsou vypsaná všechna okna, která jsou právě otevřená. Můžete se pomocí ní snadno přepínat mezi různými instancemi a zobrazeními dokumentu v rámci aplikace Gnumeric.

2 Změna aktuálního zobrazení.

- Tyto položky nabídky mění aktuální zobrazení.

  - Nástrojové lišty – Tato položka poskytuje podnabídku, ve které je seznam nástrojových lišt aplikace Gnumeric. Před názvy lišt jsou zaškrtávátka, pomocí kterých můžete přepínat stav zobrazení jednotlivých lišt.

  - Zobrazovat stavovou lištu – Tato položka určuje, jestli se mají zobrazovat stavová lišta a informační oblast v dolní části pod pracovními listy. U názvu položky je zaškrtávátko, které se při zvolení přepíná. Když je zaškrtnuté, Gnumeric stavovou lištu bude zobrazuje.

  - Celá obrazovka – Tato položka mění zobrazení Gnumericu z okna na celou plochu obrazovky. V režimu celé obrazovky se nezobrazují okraje a nástrojové lišty. Mezi režimem okna a celé obrazovky se dá přepínat klávesou F11. Když je Gnumeric v režimu celé obrazovky, je položka v nabídce zaškrtnutá.

  - Vlastnosti zobrazení… – Tato položka otevře dialogové okno Vlastnosti zobrazení.

    ##### Dialogové okno Vlastnosti zobrazení

    Obrázek dialogového okna Vlastnosti zobrazení.

    Dialogové okno Vlastnosti zobrazení má čtyři karty. Automatické doplňování je popsané v sect-worksheets-settings, Ochrana v sect-worksheets-settings-protection.

    ##### Dialogové okno Vlastnosti zobrazení, karta Značky buněk

    Obrázek karty Značky buněk v dialogovém okně Vlastnosti zborazení.

    Zaškrtávací políčka na kartě Značky buněk, kterou můžete vidět na menu-view-properties-dialog-cm.png, určují, jestli buňky mají zobrazené prvky, podle kterých poznáte, že buňky obsahuje vzorec, a že je její obsah oříznutý.

    Zaškrtávací políčka na kartě Widget, kterou můžete vidět na menu-view-properties-dialog.png, určují, jestli jsou zobrazená ouška karet s pracovními listy a vodorovný a svislý posuvník.

3

- Přiblížení… otevře dialogové okno, ve kterém můžete nastavit zvětšení jednoho nebo více listů v aktuálním pracovním sešitě.

#### Nabídka Vložit

Nabídka Vložit je

##### Nabídka Vložit.

Obrázek s nabídkou Vložit.

Volby v nabídce jsou seskupené do následujících skupin:

1 Vkládání do pracovního sešitu.

- Položky z této nabídky mění buňky dostupné v pracovním sešitě.

  - Buňky… – Tato položka otevře dialogové okno s dotazem na uživatele, jak by se měl list po vložení nových buněk změnit. K dispozici jsou čtyři volby a uživatel může zaškrtnutím zvolit vždy jen jednu z nich.

    Při volbě Posunout buňky doprava se vloží blok nových buněk stejné velikost, jako je aktuální výběr. Buňky, které jsou na stejných řádcích jako je výběr, ať už přímo v něm nebo napravo od něj, budou posunuty za něj doprava, aby se získalo místo na nové buňky. Při volbě Posunout buňky dolů se rovněž vloží blok nových buněk stejné velikosti, jako je aktuální výběr. Buňky, které jsou ve výběru, nebo pod ním, se posunou dolů, aby se získalo místo na nové buňky. Zbývající dvě volby fungují stejně, jako když uživatel použije vložení řádků nebo sloupců, což bylo vysvětleno již v předchozím.

  - Sloupce – Tato položka vloží sloupce nalevo od aktuálního sloupce. Počet vložených sloupců bude stejný, jako počet sloupců v aktuálním souvislém výběru.

  - Řádky – Tato položka vloží řádky nad aktuální výběr. Počet vložených řádků bude stejný, jako počet řádků v aktuálním souvislém výběru.

  - List – Tato položka umožňuje uživateli vložit nový pracovní list bezprostředně za aktuální list.

2 Vkládání objektu do pracovního listu nebo obsahu do aktuální buňky.

- Položky nabídky vkládající objekty listu do pracovního listu nebo obsah do aktuální buňky.

  - Graf… – Tato položka umožní uživateli vložit grafické znázornění dat. Po zvolení se spustí průvodce vytvořením grafu. Grafy jsou vysvětlené v chapter-graphs.

  - Obrázek… – Tato položka umožní uživateli vložit grafický objekt obsahující obrázek z externího souboru. Použití obrázku v Gnumericu je vysvětleno v sect-graphics-images.

  - Funkci – Tato položka otevře dialogové okno, které umožní uživateli vložit do buňky matematický vzorec. K dispozici máte seznam názvů všech dostupných funkcí, včetně stručného vysvětlení u každé z nich.

  - Zaobalit funkci – Vybráním položky z podnabídky, kterou můžete vidět na menu-insert-fw.png, nahradí všechny obdélníkové oblasti v aktuálním výběru funkcemi array s hodnotami z aktuálního obsahu a tu pak obalí příslušná zvolenou funkcí. Tak se dá vytvořit oblast, ve které se data sama řadí.

    ##### Podnabídka Zaobalit funkcí.

    Obrázek podnabídky Zaobalit funkcí.

  - Name... opens a dialog with a list of all defined names that can be pasted into the current cell. The dialog is similar to the Define Names dialog opened by choosing Modify ▶ Names... from the Edit-Menu. See sect-data-formulas-names for details.

  - Komentář… otevře dialogové okno, ve kterém můžete zadat nebo upravit komentář k aktivní buňce. Popsáno to je v sect-data-comment.

  - Hypertextový odkaz… otevře dialogové okno pro zadání cíle odkazu. Popsáno to je v sect-data-link.

  - Speciální otevře podnabídku, ze které můžete vložit předdefinovaný obsah do buňky. Můžete vložit aktuální datum, čas nebo obojí.

#### Nabídka Formát

Nabídka Formát umožňuje uživateli řídit formát buněk, sloupců, řádků, pracovních listů a sešitu. Tak poskytuje přístup k šablonám standardních formátů.

##### Nabídka Formát a její podnabídka Buňky.

Obrázek s nabídkou Formát a její podnabídkou Buňky.

Nabídka Formát nabízí tyto položky:

- - Buňky – Tato položka otevře podnabídku s volbami, pomocí kterých může uživatel formátovat vybrané buňky.

    - Formát… – Tato položka otevře dialogové okno pro formátování buněk. Používá se k nastavení typu a formátu dat v buňce. Vysvětlení najdete v sect-data-format.

    - Podmíněný formát… – Tato položka otevře dialogové okno podmíněného formátu. Používá se k nastavení typu a formátu dat v buňkách, kdy typ a formát závisí na hodnotách v sešitě. Vysvětlení najdete v sect-data-format-conditional.

    - Sloučit – Tato položka spojí aktuální výběr do jediné velké buňky.

    - Rozdělit – Tato položka rozdělí sloučené buňky na jednotlivé původní buňky.

    - Automaticky přizpůsobit výšku – Tato položka nabídky přiměje Gnumeric, aby automaticky zvolil optimální výšku řádků tak, aby se zobrazoval všechen text v právě vybraných buňkách.

    - Automaticky přizpůsobit šířku – Tato položka nabídky přiměje Gnumeric, aby automaticky zvolil optimální šířku sloupců tak, aby se zobrazoval všechen text v právě vybraných buňkách.

  - Sloupec – Tato položka otevře podnabídku, ve které jsou volby umožňující uživateli měnit zobrazení vybraných sloupců.

    ##### Podnabídka Sloupec.

    Obrázek s podnabídkou Sloupec.

    - Šířka… – Tato položka nabídky otevře dialogové okno, ve kterém uživatel může upravit šířku sloupců, ve kterých se nachází právě vybrané buňky. Dialogové okno má jedno vstupní pole, ve kterém se upravuje šířka sloupce v pixelech.

    - Automaticky přizpůsobit šířku – Tato položka nabídky přiměje Gnumeric, aby automaticky zvolil optimální šířku sloupců tak, aby se zobrazoval všechen text v právě vybraných buňkách.

    - Skrýt – Tato položka nabídky skryje sloupce obsahující aktuální výběr. Gnumeric si tyto sloupce nadále uchovává v paměti a ukládá je do souboru, ale nezobrazuje je. Jediné, podle čeho se dá poznat, že jsou některé sloupce skryté, je, že záhlaví sloupců nejdou popořadě.

    - Zviditelnit – Tato položka nabídky zobrazí sloupce, které jsou skryté, pokud aktuální výběr přesahuje přes tyto skryté sloupce. Například, pokud byly jsou skryté sloupce D, E a F, musí jít výběr alespoň přes sloupce C a G, aby došlo k odkrytí sloupců D, E a F.

    - Standardní šířka – Tato položka nabídky umožňuje uživateli změnit šířku sloupců, ve kterých jsou zrovna označené buňky, na standardní velikost. Při 100% přiblížení to je 48 nebo 64 pixelů.

  - Řádek – Tato položka poskytuje stejné funkce, jako položka Sloupec, akorát že pracuje nad řádky.

    - Výška… – Tato položka nabídky otevře dialogové okno, které umožňuje uživateli zadat výšku řádku v pixelech.

    - Automaticky přizpůsobit výšku – Tato položka změní řádky, které zasahují do výběru, na optimální výšku pro text obsažený ve výběru.

    - Skrýt – Tato položka skryje řádky ve výběru. Pracovní sešit bude i nadále obsahovat data ve skrytých řádcích, ale tyto řádky nebudou vidět.

    - Zviditelnit – Tato položka způsobí, že skryté řádku budou zase viditelné. Aby to fungovalo, výběr musí přesahovat přes řádky, které jsou skryté.

    - Standardní výška – Tato položka změní výšku řádků zpět na výchozí, která je 12,75 bodů nebo 17 pixelů (při 100procentním přiblížení).

  - Sheet opens a submenu where you can change properties of the current worksheet. With the exception of Manage Sheets... and Zoom..., all operations on this submenu apply to just the current worksheet.

    ##### Podnabídka List

    Obrázek s podnabídkou List.

    1 Správa listů

  - Tyto položky jsou i v kontextové nabídce karty s pracovním listem. K té se dostanete kliknutím (obvykle pravým tlačítkem myši) na oušku karty.

    Správa listů… otevře dialogové okno, ve kterém můžete měnit název a několik vlastností listu. Mezi vlastnosti, které můžete spravovat z tohoto dialogového okna patří zamykání, viditelnost, pořadí sloupců (zleva doprava nebo zprava doleva), název, pořadí listů a vzhled oušek karet. V tomto dialogovém okně můžete také přidávat nové listy a duplikovat a odebírat stávající. Více informací viz sect-worksheets-managing-process-dialog.

    Přejmenovat… otevře dialogové okno Přejmenování listu. Změnou názvu listu v poli Nový název a následným zmáčknutím klávesy Enter nebo kliknutím na Budiž list přejmenujete.

2 Přepínače zobrazení listu

- Druhá část obsahuje několik přepínačů, které řídí, jak je list zobrazený. Když je přepínač zapnutý, objeví po jeho levé straně zaškrtnutí.

  - Zobrazovat vzorce – Když je tato vlastnost zapnutá, budou v listu u všech buněk se vzorci místo zobrazených vypočtených výsledků zobrazené skutečné vzorce. Tuto vlastnost můžete využít k rychlému určení, které buňky obsahují data, a které vzorce.

  - Používat značení R1C1 – Když je tato vlastnost zapnutá, Gnumeric používá k adresování buněk místo notace A1 notaci R1C1.

  - Skrýt nuly – Když je tato vlastnost zapnutá, zobrazuje Gnumeric všechny buňky, které by normálně zobrazovaly nulu, jako prázdné. To se dá využít k jednoduššímu vyhledání buněk s nenulovými data v listu, který obsahuje hodně nulových hodnot.

  - Skrýt mřížku – Když je tato vlastnost zapnutá, nevykresluje Gnumeric čáry mřížky, které běžně oddělují jednotlivé buňky.

  - Skrýt záhlaví sloupců – Když je tato vlastnost zapnutá, nezobrazuje Gnumeric záhlaví sloupců, které uvolní místo v mřížce pro jeden řádek buněk výchozí výšky navíc.

  - Skrýt záhlaví řádků – Když je tato vlastnost zapnutá, Gnumerici nezobrazuje záhlaví sloupců, které uvolní trochu míst pro zobrazení obsahu sloupců.

  - Směr – Když je tato položka nabídky vybraná, přepne Gnumeric z listu zleva-doprava na list zprava-doleva. Když jsou zobrazená záhlaví řádků, přesunou se na pravou stranu mřížky a obsah celého listu bude zobrazený v pořadí zprava doleva.

3 Přiblížení…

- Přiblížení… otevře dialogové okno, ve kterém můžete nastavit zvětšení jednoho nebo více listů v aktuálním pracovním sešitě.

- Automatický formát… – Tato položka otevře dialogové okno Automatický formát, ve kterém má uživatel přístup k seznamu formátovacích šablon. Ty jsou užitečné pro uživatele, který často vyplňují tabulky v nějaké konkrétní podobě. Uživatel vyberte část listu, pro kterou chce šablonu použít. Většina šablon definuje záhlaví a zápatí, takže vybraná oblast musí být dostatečně velká, aby se do ní vlezly všechny prvky šablony a zároveň uživatelova data. Šablona nijak neovlivní data, která jsou již v listu vložená.

  Dialogové okno má dvě karty: Náhled a Podrobnosti šablony. V detailech jsou je základní informace o šabloně. Karta Náhled obsahuje tři hlavní volby: nabídku Nastavení, nabídku Upravit a výběr kategorie. Nabídka nastavení umožňuje uživateli si zvolit, které části šablony chce zkopírovat do pracovního listu. Nabídka upravit bude použita k vytvoření nové šablony. V současnosti se šablony zapisují jako text do formátu XML. Volba kategorie dává uživateli přístup k různým skupinám šablon. Šablony z jednotlivých kategoriích jsou zobrazené v prostřední části dialogového okna. Uživatel si zvolí šablonu, kterou chce použít, kliknutím na ni. Aktuálně vybraná šablona je zvýrazněná červeným obrysem okolo.

#### Nabídka Nástroje

Nabídka Nástroje je

##### Nabídka Nástroje.

Obrázek s nabídkou Nástroje.

Volby v nabídce jsou seskupené do následujících skupin:

1 Automatické nástroje

- Tyto dva nástroje umožňují Gnumeric přimět, aby kontroloval pravopis a aby v pravidelných intervalech automaticky ukládal pracovní sešit.

  - Automaticky opravovat… – Tato položka otevře dialogové okno, ve kterém si uživatel může nastavit způsob, jak má Gnumeric automaticky opravovat zadávaný text. Dialogové okno obsahuje tři karty. Každá z nich umožňuje uživateli opravovat jeden z typů běžných překlepů a také k pravidlům přidávat výjimky. Gnumeric umí automaticky měnit velikost písmen u názvů dní týdne, opravovat slova, která byla zadána se dvěma velkými písmeny na začátku, přičemž mají mít jen jedno, a opravovat velké písmeno na začátku věty.

  - Automaticky ukládat… – Tato položka otevře dialogové okno, ve kterém může uživatel Gnumeric přimět, aby ukládal aktuální sešit v nějaké pravidelném intervalu. Může si také nastavit, aby se jej Gnumeric před každým uložením zeptal, takže bude mít přehled v jakém stavu je uložená verze.

2 Lineární programování, generování scénářů, nástroje pro simulace a statistickou analýzu

- Gnumeric se dá využívat k řešení systémů lineárních rovnic a dalších matematických problémů. Tato dvě dialogové okna vám tyto nástroje zpřístupní. Dopodrobna rozebrané najdete tyto nástroje v sect-advanced-analysis-solver.

  - Hledat cíl… – Tato položka otevře dialogové okno, ve kterém uživatel může nastavit Gnumeric, aby interaktivně hledat číselnou hodnotu, která je řešením rovnice. Toto dialogové okno je vysvětlené v sect-advanced-analysis-goalseek.

  - Řešitel… – Tato položka otevře dialogové okno, ve kterém může uživatel nastavit Gnumeric, aby řešil lineární systém rovnic. Vysvětleno je to v sect-advanced-analysis-solver.

  - Scénáře – Tato položka zobrazí podnabídku se dvěma položkami. Položka Zobrazit… otevře dialogové okno, ve kterém uživatel může vybrat dříve definované scénáře. Položka Přidat… otevře dialogové okno, ve kterém uživatel může definovat obsah nového scénáře.

  - Simulace… – Tato položka otevře dialogové okno s několika panely, ve kterém si uživatel může nastavit parametry simulace používající lineární modelování rizika.

3 Dialogové okno zásuvných modulů

- Tato položka spouští dialogové okno pro správu zásuvných modulů. Zásuvné moduly jsou programy, které se instalují odděleně, ale poskytují aplikaci Gnumeric užitečné funkce. Jako zásuvné moduly jsou řešené i některé podstatné části, jako je třeba podpora formátu Excel. Díky tomu ale uživatel, který soubory ve formátu Excel vůbec nepotřebuje, může tento zásuvný modul odebrat a Gnumeric mu tak bude zabírat méně paměti.

#### Nabídka Statistika

Nabídka Statistika je

##### Nabídka Statistika.

Obrázek nabídky Statistika.

Nabídka Statistika a její podnabídky obsahují všechny dostupné nástroje pro statistickou analýzu. Tyto nástroje jsou vysvětlené v chapter-stat-analysis.

#### Nabídka Data

Nabídka Data je

##### Nabídka Data.

Obrázek nabídky Data.

Volby v nabídce jsou seskupené do následujících skupin:

1 Nástroje datových polí

- Položky z této nabídku umožňují přeorganizovat data.

  - Seřadit… – Tato položka otevře dialogové okno, které umožní uživatelům seřadit data ve výběru podle zadaných podmínek. Výchozí chování je, že Gnumeric seřadí řádky ve vybrané oblasti podle obsahuj buněk v konkrétním sloupci jednotlivých řádků. Podmínky řazení se dají rozšířit i na výpočet podle buněk v několika sloupcích. Gnumeric může řadit výběr podle libovolného počtu pravidel. Pravidla se dají přidávat pomocí tlačítka Přidat. Ta, která nebudou mít určený sloupec, budou ignorována, případně je uživatel může odebrat pomocí tlačítka Odebrat.

    Pro každé pravidlo je v dialogovém okně vstupní pole, do kterého se musí zadat sloupec, podle které ho se řadí. Rozbalovací seznam poskytne příslušné sloupce. Uživatel může pro výběr určit řazení. Tlačítko Pokročilé umožňuje uživateli další upřesnění podmínek řazení.

    Jestliže je prvním řádkem ve výběru záhlaví, můžete aplikaci Gnumeric říci, aby s tímto řádkem během řazení nehýbala. Místo míchání řádků podle sloupců se dají také řadit sloupce podle obsahu buněk v konkrétních řádcích, stačí přepnout Směr na Zleva doprava místo Shora dolů.

  - Zamíchat… – Tato položka otevře dialogové okno, které umožňuje uživateli výběr promíchat, tj. přeuspořádat buňky výběru v náhodném pořadí. Míchat můžete v rámci sloupců, řádků nebo celé oblasti.

  - Vyplnit – Tato položka otevře podnabídku, která umožňuje vytvořit různé druhy dat.

  - Filtr – Tato položka otevře podnabídku se třemi položkami: Přidat automatický filtr, Zobrazit všechny a Pokročilý filtr. Filtry jsou vysvětlené v sect-data-filter.

  - Ověřit… – Tato položka otevře dialogové okno formátu buňky na kartě Ověření. Ověřením se myslí omezující podmínky pro obsah buňky, které říkají, jakou má mít hodnotu nebo do jakého má spadat rozsahu.

  - Sjednotit… – Tato položka otevře dialogové okno, pomocí kterého může uživatel vytvořit informace odvozené z dat v jiných pracovních listech.

  - Tabulka… —

  - Skupiny a osnovy – Tato položka poskytuje podnabídku, přes kterou může uživatel seskupovat řádky nebo sloupce, které s dají sbalit, aby byly skryté v zobrazení. Přes tyto položky může rovněž měnit zobrazení ovládacích prvků vzniklých skupin na okrajích pracovního listu.

2 Úpravy data nebo import.

- Tyto položky umožňují uživateli převést data, které již v pracovním listě jsou, nebo do něj přímo naimportovat externí data.

  - Text do sloupců… – Tato položka otevře dialogové okno, ve kterém může uživatel vytvořit data odvozená z dat v jiných pracovních listech.

  - Importovat data – Tato položka poskytuje následující podnabídku:

    ##### Podnabídka Importovat data.

    Obrázek podnabídky Importovat data.

    Položky v této podnabídce umožňují uživateli importovat data z různých formátů, které nejsou přímo určené pro tabulkové kalkulátory. K otevření souboru ve formátu tabulkového kalkulátoru požijte místo toho nabídku Otevřít popsanou v File-Menu. Podrobnosti viz sect-file-formats. Položky z této podnabídky vytvoří nové okno obsahující vybraný soubor. Do hloubky je to probráno v sect-file-open.

  - Exportovat data – Tato položka poskytuje následující podnabídku:

    ##### Podnabídka Exportovat data.

    Obrázek podnabídky Exportovat data.

    Položky v této podnabídce umožňují uživateli exportovat aktuální soubor nebo list do jiného formátu, než mají tabulkové kalkulátory. Položka Opakovat export zopakuje poslední export z aktuálního sezení, nebo, pokud byl soubor nedávno importován, export do původního zdrojového souboru. Jestliže chcete data uložit do formátu tabulkového kalkulátoru, použijte místo exportu nabídku Uložit jako… popsanou v File-Menu. Na popis formátů souborů, které Gnumeric podporuje, se podívejte do sect-file-save.

#### Nabídka Nápověda

Nabídka Nápověda je vcelku jednoduchá.

##### Nabídka Nápověda.

Obrázek nabídky Nápověda.

Nabídka Nápověda spojuje uživatele s touto příručkou, seznamem všech dostupných funkcí, které můžete v Gnumericu použít, a seznamem lidí, kteří tuto úžasnou aplikaci vytvořili.

1 Položky pro hledání nápovědy a hlášení problémů s aplikací Gnumeric

- Tyto položky nabídky umožňují uživateli získat nápovědu z různých zdrojů a hlásit problémy s programem.

  - Obsah – Tato položka umožňuje uživateli spustit místní nápovědu a zobrazit v ní tuto příručku.

  - Gnumeric na webu – Tato položka pro uživatele spustí webový prohlížeč a zobrazí v něm stránku věnovanou aplikaci Gnumeric na serveru používaném projektem GNOME.

  - Pomoci živě – Tato položka uživateli spustí klienta IRC (Internet Relay Chat) a připojí jej do sítě GIMPnet na kanál Gnumeric. Tento kanál využívají vývojáři aplikace Gnumeric. Běžně se tam pohybují lidé, kteří si vašeho dotazu během pár minut všimnou a pokusí se na něj odpovědět.

    Tuto podporu poskytují dobrovolníci ve svém volném čase. Proto nemáte žádnou záruku, že na vaši otázku stoprocentně někdo odpoví, a že odpověď bude správná. Snažíme se na položené otázky zdvořile odpovídat, očekáváme však, že uživatel projevil alespoň snahu, najít se odpověď nejdříve sám v příručce.

  - Nahlásit problém – Tato položka uživateli spustí webový prohlížeč a otevře v něm stránku systému pro hlášení chyb Bugzilla projektu GNOME s nastavením pro Gnumeric. Na této stránce jsou instrukce, jako odeslat hlášení o problémech. Při prvním použití bude uživatel vyzván k přihlášení.

2 Dialogové okno O aplikaci Gnumeric.

- O aplikaci – Zobrazí základní informace o aplikaci Gnumeric, jako jsou jména autorů nebo číslo verze.

### Kontextové nabídky

Kontextové nabídky se otevírají v místě ukazatele myši, takže jsou mimo strukturu grafického prostředí aplikace. Tyto nabídky poskytují doplňkový, a šikovný, způsob, jak se dostat k příkazům tabulkového kalkulátoru Gnumeric. Všechny příkazy z kontextových nabídek jsou přístupné i v běžných nabídkách. V kontextových nabídkách se ale vyskytují různě, v závislosti na tom, kde se zrovna nachází ukazatel myši.

Když chcete aktivovat kontextovou nabídku, stačí umístit ukazatel myši nad příslušné místo a kliknou tlačítkem myši. Podle typu myši a systému záleží, kterým tlačítkem, a jestli je k tomu potřeba i nějaká doplňující klávesa. Popis konkrétních variant přesahuje rámec této příručky, uživateli s to musí sám dohledat.

V současnosti Gnumeric poskytuje pět různých kontextových nabídek. Kontextová nabídka, která se vyvolá v oblasti mřížky je probrána dále v menu-context-grid. Kontextová nabídky, která se objeví, když je ukazatel nad záhlavím řádku nebo sloupce je představena v menu-context-col-row-header. Další kontextová nabídka se vztahuje ke kartám s listy a je vysvětlená v menu-context-tabs. A ještě další nabídka se používá pro vložené objekty nebo komponenty, jako je graf. Ta je ukázaná v menu-context-object.

#### Kontextová nabídky pro oblast s mřížkou buněk

Kontextová nabídka v oblasti mřížky buněk se objeví, když se ukazatel myši nachází nad touto oblastí. Tato nabídka se vztahuje k buňkám, které jsou vybrané, což nutně nemusí být ty pod ukazatelem.

##### Kontextová nabídky pro oblast s mřížkou buněk.

Obrázek kontextové nabídky v oblasti mřížky buněk.

Kontextová nabídka mřížky je dalším způsobem, jak se dostat k příkazům tabulkového kalkulátoru Gnumeric. Příkazy Vyjmout, Kopírovat, Vložit, Vložit jina, Vymazat buňky…, Vymazat obsah, Odstranit komentář, Upravit hypertextový odkaz a Odstranit dokaz pocházející z nabídky Upravit a jejích podnabídek jsou vysvětlené v Edit-Menu. Položky Vložit buňky… a Přidat komentář jsou vysvětlené v části o nabídce Vložit v Insert-Menu. Položky Formátovat buňky…, Podmíněný formát…, stejně jako podnabídky Buňka, Sloupec a Řádek jsou vysvětlené v této příručce v části o nabídce Formát v Format-Menu.

#### Kontextová nabídka pro záhlaví sloupců a řádků

Kontextová nabídka pro záhlaví sloupců a řádků

##### Kontextové nabídky pro záhlaví řádku

Obrázek kontextové nabídky na záhlaví řádku.

Kontextová nabídka, která se vztahuje k záhlaví sloupce nebo řádku, je podobná kontextové nabídce pro oblast mřížky. Operace vkládání a mazání se odlišují tím, že pracují s celými řádky nebo sloupci.

#### Kontextová nabídky pro karty s listy

Kontextová nabídky pro kartu s pracovním listem poskytuje přístup k funkcím, které pracují s listem jako celkem, namísto s jeho obsahem.

##### Kontextová nabídky pro karty s listy

Obrázek kontextové nabídky pro kartu s pracovním listem.

Kontextová nabídka pro karty s pracovními listy poskytuje stejné funkce, jako podnabídka List z nabídky Upravit. Tyto funkce jsou vysvětlené v sect-worksheets-managing-process-contextmenu. Dále v ní najdete dvě podnabídky, přes které si můžete vybrat, který ze stávajících listů má být zrovna zobrazený. V první podnabídce jsou listy seřazené v aktuálním pořadí, v druhé podle abecedy.

#### Kontextová nabídka pro vložené objekty a komponenty

Kontextová nabídka pro vložené objekty a komponenty.

##### Kontextová nabídka pro grafické objekty

Obrázek s kontextovou nabídkou na vloženém objektu.

Všechny vložené objekty, jako je kreslení, grafy a obrázky, mají kontextovou nabídku, kterou můžete vyvolat umístěním ukazatele myši nad daný prvek a kliknutím druhým tlačítkem myši.

První položka nabídky, označená Vlastnosti, otevře dialogové okno, které se odlišuje podle typu vybraného prvku, a ve kterém uživatel může nastavit vlastnosti tohoto prvku.

Položka označená Velikost a poloha otevře dialogové okno, ve kterém uživatel může upravit velikost a umístění vloženého objektu.

Položka označená Přichytávat k mřížce roztáhne objekt tak, aby všechny jeho rohy lícovaly na rohy buněk.

Položka označená Pořadí otevře podnabídku, ve které uživatel může měnit vizuální pořadí, v jakém jsou grafické prvky umístěné. Toto pořadí ovlivní způsob, jakým se grafické prvky navzájem překrývají.

##### Kontextová podnabídka pro pořadí grafických objektů

Obrázek s kontextovou podnabídkou umožňující měnit pořadí grafických objektů.

Položky nabídky Vyjmout, Kopírovat a Odstranit umožňují uživateli pracovat s objektem jako celkem. Vyjmout odstraní prvek z jeho aktuálního místa a vloží jej na jiné místo na stejném listě, na jiném listě, v jiném souboru v rámci aplikac Gnumeric, nebo v jiném souboru v úplně jiném programu. Položka Kopírovat poskytuje tu stejnou funkci s tím rozdílem, že originál zůstane na původním místě. Odstranit grafický prvek kompletně celý odstraní.

Zbývající položka Tisk umožňuje vybraný objekt prostě vytisknout.

U některých typů objektů můžete pomocí položky Uložit jako obrázek… uložit objekt do souboru v podobě obrázku. Tato nabídka schází na menu-context-object.png, ale můžete ji vidět na menu-context-graph.png.

##### Kontextová nabídka pro grafiku a obrázky

Obrázek kontextové nabídky pro grafiku a obrázky.

Graf má v kontextové nabídce také dvě položky s názvy Otevřít v novém okně a Kopírovat na nový list grafu. Položka Otevřít v novém okně zobrazí graf samostatně v okně. Položka Kopírovat na nový list grafu zkopíruje graf na speciální list v aktuálním sešitě, který nebude obsahovat nic jiného, než samotný graf.

#### Kontextová nabídka pro nástrojové lišty

Kontextová nabídka pro nástrojové lišty

##### Kontextová nabídka pro nástrojové lišty.

Obrázek kontextové nabídky na nástrojových lištách.

Kontextová nabídka nástrojové lišty umožňuje uživateli si nástrojovou lištu nastavit. Jednotlivé lišty mohou být zobrazené nad listy, vlevo od nic, nebo vpravo do nich. Přes kontextovou nabídku můžete nástrojovou lištu také skrýt. Znovu zobrazit se dá pomocí podnabídky Nástrojové lišty v nabídce Zobrazit. Viz View-Menu.

### Nástrojové lišty

Nástrojové lišty obsahují tlačítka a další prvky, které může použít k rychlému provedení některých nejběžnějších operací. Každé tlačítko má ikonu, která slouží jako mnemotechnická pomůcka. Všechny funkce, které najdete na nástrojových lištách, najdete i v nabídkách. Konkrétní kroky potřebné k použití jednotlivých tlačítek se liší.

Gnumeric má čtyř nástrojové lišty – Standardní, Formát, dlouhou Formát a Objekt. Tři z nich můžete vidět na fig-toolbars.

#### Čtyři nástrojové lišty aplikace Gnumeric

Tyto nástrojové lišty budou probrané v následujících částech příručky. Práce se všemi nástrojovými lištami je v základu stejná. Stejně tak se stejným způsobem dají nastavit. Následující oddíl vysvětluje standardní chování nástrojových lišt v aplikaci Gnumeric.

Dlouhá formátovací nástrojová lišta obsahuje ta stejná tlačítka, jako formátovací nástrojová lišta, plus pár tlačítek navíc a vše v jiném pořadí. Uživatel má obvykle zobrazenou jen jednu z nich.

#### Obecné chování nástrojové lišty

Kontextová nabídka nástrojových lišt, která je popsaná v menu-context-toolbars, se používá k určení, kde se mají jednotlivé lišty zobrazovat (nad listy nebo vlevo či vpravo od nich). Pomocí podnabídky Nástrojové lišty v nabídce Zobrazit (viz View-Menu) se dá určit, které z lišt mají být viditelné.

V případě, že je okno aplikace Gnumeric příliš malé na to, aby se do něj vlezla všechna tlačítka na nástrojové liště, zobrazí Gnumeric na konci lišty šipku, které dává najevo, že tam pokračují další položky. Když uživatel na šipku klikne, objeví se okno, které tyto zbývající položky obsahuje, jak je ukázáno na fig-toolbar-extension-menu.

##### Rozšiřující nabídky na nástrojové liště

Některé položky na nástrojové liště, jako například nastavení přiblížení, jsou kombinací tlačítka nebo textového pole a rozbalovací šipky. Když uživatel na šipku klikne, objeví se mu seznam dostupných voleb.

#### Standardní nástrojová lišta

Standardní nástrojová lišta je zobrazená na fig-toolbar-standard.

##### Standardní nástrojová lišta

Standardní nástrojová lišta poskytuje uživateli přístup k souborovým operacím, tisku, přesunu bloků dat, vracení operací a některým dalším mocným nástrojům, jako vytváření funkcí a grafů.

Obrázek tlačítka „Nový soubor“ ze standardní nástrojové lišty. Nový soubor

- Vytvořit nový soubor.

Obrázek tlačítka „Otevřít soubor“ ze standardní nástrojové lišty. Otevřít

- Otevřít stávající soubor.

Obrázek tlačítka „Uložit soubor“ ze standardní nástrojové lišty. Uložit

- Uložit aktuální pracovní sešit na disk.

Obrázek tlačítka „Tisk“ ze standardní nástrojové lišty. Tisk

- Vytisknout aktuální pracovní list nebo sešit do souboru nebo na tiskárnu.

Tlačítko „Náhled tisku“ ze standardní nástrojové lišty. Náhled tisku

- Zobrazit náhled aktuálního pracovního listu.

Obrázek tlačítka „Vyjmout“ ze standardní nástrojové lišty. Vyjmout

- Zkopíruje buňky z aktuálního výběru do schránky a označí je k odstranění z aktuálního místa. Ke skutečnému odstranění dojde až v okamžiku, kdy budou vloženy na nové místo.

Obrázek tlačítka „Kopírovat“ ze standardní nástrojové lišty. Kopírovat

- Zkopírovat aktuální výběr do schránky.

Obrázek tlačítka „Vložit“ ze standardní nástrojové lišty. Vložit

- Vložit obsah schránky do aktivní buňky.

Obrázek tlačítka „Zpět“ ze standardní nástrojové lišty. Zpět

- Vrátit zpět poslední provedenou operaci.

Obrázek tlačítka „Znovu“ ze standardní nástrojové lišty. Znovu

- Znovu provést poslední vrácenou operaci a dostat se tak do dřívějšího stavu.

Obrázek tlačítka „Vložit hypertextový odkaz“ ze standardní nástrojové lišty. Vložit hypertextový odkaz

- Otevře dialogové okno, ve kterém uživatel může definovat hypertextový odkaz, a to jak v rámci tabulkového kalkulátoru, tak na externí zdroje, jako jsou webové stránky.

Obrázek tlačítka „Součet“ ze standardní nástrojové lišty. Součet do aktuální buňky

- Ve vybrané buňce začne vzorec s obyčejným součtem řady. Gnumeric jednoduše čeká označenou oblast, ze které součet provede. Uživatel vybere cílovou buňku, zmáčkne tlačítko, zadá rozsah a zmáčkne potvrzovací tlačítko (zelená šipka) v řádku pro úpravu dat nebo zmáčkne Enter.

Obrázek tlačítka „Funkce“ ze standardní nástrojové lišty. Upravit funkci

- Tímto tlačítkem se začne vytváře v aktuální buňce vzorec pomocí průvodce funkcemi.

Obrázek tlačítka „Řadit od A do Z“. Řadit vzestupně

- Seřadit vybranou oblast ve vzestupném pořadí podle obsahu prvního vybraného sloupce.

Obrázek tlačítka „Řadit od Z do A“ ze standardní nástrojové lišty. Řadit sestupně

- Seřadit vybranou oblast v sestupném pořadí podle obsahu prvního vybraného sloupce.

Obrázek tlačítka „Graf“ ze standardní nástrojové lišty. Graf

- Vyvolat průvodce pro vytvoření grafu.

Obrázek vstupního pole „Přiblížit“ ze standardní nástrojové lišty. Přiblížit

- Pomocí přiblížení si uživatel může nastavit kompromis mezi rozsahem pracovního listu, který je viditelný, a velikostí textu a buněk.

#### Formátovací nástrojová lišta

Formátovací nástrojová lišta

##### Formátovací nástrojová lišta

Obrázek výběrového seznamu „Font“ z formátovací nástrojové lišty. Font Chooser.

- Uživatel může změnit velikost fontu ve výběru buď zadáním jeho názvu nebo kliknutím na rozbalovací šipku vedle textového pole. Po kliknutí se objeví nabídka fontů, ze kterých si může vybrat.

Obrázek výběrového seznamu „Velikost fontu“ z formátovací nástrojové lišty. Velikost fontu

- Uživatel může změnit velikost fontu ve výběru buď zadáním čísla nebo kliknutím na rozbalovací šipku vedle textového pole a výběrem z předefinovaných velikostí.

Obrázek tlačítka „Tučný“ z formátovací nástrojové lišty. Tučný

- Změní styl aktuální buňky nebo aktuálně vybraného textu na tučný, nebo na netučný, pokud již tučný byl.

Obrázek tlačítka „Kurzíva“ z formátovací nástrojové lišty. Kurzíva

- Změní styl aktuální buňky nebo aktuálně vybraného textu na kurzívu, nebo na normální, pokud již kurzívou byl.

Obrázek tlačítka „Podtržení“ z formátovací nástrojové lišty. Podtržení

- Změní styl aktuální buňky nebo aktuálně vybraného textu na podtržený, nebo na nepodtržený, pokud již podtržený byl.

Obrázek tlačítka „Zarovnat doleva“ z formátovací nástrojové lišty. Zarovnat doleva

- Zarovná obsah buňky k levému okraji buňky.

Obrázek tlačítka „Vodorovně na střed“. Vodorovně na střed

- Vystředí obsah buňky.

Obrázek tlačítka „Zarovnat doprava“ z formátovací nástrojové lišty. Zarovnat doprava

- Zarovná obsah buňky k pravému okraji buňky.

Obrázek tlačítka „Vystředit přes výběr“ z formátovací nástrojové lišty. Vystředit přes výběr

- Vystředí obsah buněk na střed výběru buněk.

Obrázek tlačítka „Sloučit oblast buněk“ z formátovací nástrojové lišty. Sloučit oblast buněk

- Sloučí vybrané buňky do jediné buňky.

Obrázek tlačítka „Rozdělit sloučené oblasti buněk“ z formátovací nástrojové lišty. Rozdělit sloučené oblasti buněk

- Rozdělí dříve sloučené buňky na samostatné.

Obrázek tlačítka „Měna“ z formátovací nástrojové lišty. Měna

- Nastaví formát vybraných buněk na měnový.

Obrázek tlačítka „Procenta“ z formátovací nástrojové lišty. Procenta

- Nastaví formát vybraných buněk na procenta.

Obrázek tlačítka „Oddělovač tisíců“. Oddělovač tisíců

- Nastaví formát vybraných buněk, aby používal oddělovat řádu tisíců.

Obrázek tlačítka „Zvýšit přesnost“ z formátovací nástrojové lišty. Zvýšit přesnost

- Zvýší počet desetinných míst zobrazených v právě vybrané buňce.

Obrázek tlačítka „Snížit přesnost“ z formátovací nástrojové lišty. Snížit přesnost

- Sníží počet desetinných míst v právě vybrané buňce.

Obrázek tlačítka „Zmenšit odsazení“ z formátovací nástrojové lišty. Zmenšit odsazení

- Zmenší odsazení vybraných prvků.

Obrázekt tlačítka „Zvětšit odsazení“ z formátovací nástrojové lišty. Zvětšit odsazení

- Zvětší odsazení vybraných prvků.

Obrázek tlačítka a rozbalovací palety „Ohraničení“ z formátovací nástrojové lišty. Ohraničení

- Toto tlačítko a rozbalovací nabídku můžete použít k nastavení ohraničení buněk ve výběru.

Obrázek tlačítka a rozbalovací palenty „Pozadí“ z formátovací nástrojové lišty. Pozadí

- Tlačítko a rozbalovací nabídka se používají k nastavení barvy pozadí.

Obrázek tlačítka a rozbalovací palety „Popředí“ z formátovací nástrojové lišty. Popředí

- Používá se ke změně barvy textu.

#### Dlouhá formátovací nástrojová lišta

Dlouhá formátovací nástrojová lišta

##### Dlouhá formátovací nástrojová lišta

Dlouhá formátovací nástrojová lišta obsahuje všechna tlačítka jako Formátovací nástrojová lišta (popsaná v fmt-toolbar), ale v jiném pořadí.

Navíc obsahuje následující tlačítka:

Obrázek tlačítka „Dolní index“ z dlouhé formátovací nástrojové lišty. Dolní index

- Změní styl právě vybrané buňky nebo právě vybraného textu na dolní index.

Obrázek tlačítka „Horní index“ z dlouhé formátovací nástrojové lišty. Horní index

- Změní styl právě vybrané buňky nebo právě vybraného textu na horní index.

#### Objektová nástrojová lišta

Objektová nástrojová lišta.

Obrázek tlačítka „Vytvořit obdélník“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit obdélník

- Vloží do sešitu obdélník, který uvnitř volitelně může obsahovat text.

Obrázek tlačítka „Vytvořit elipsu“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit elipsu

- Vloží do pracovního listu elipsu nebo kruh.

Obrázek tlačítka „Vytvořit rámec“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit rámec

- Umožňuje vložit do sešitu rámec.

Obrázek tlačítka „Vytvořit čáru“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit čáru

- Nakreslí do pracovního sešitu čáru.

Obrázek tlačítka „Vytvořit šipku“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit šipku

- Nakreslí čáru s šipkou na jedno konci.

Obrázek tlačítka „Vytvořit zaškrtávací políčko“. Vytvořit zaškrtávací políčko

- Umožňuje vložit zaškrtávací políčko.

Obrázek tlačítka „Vytvořit skupinový přepínač“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit skupinový přepínač

- Umožňuje vložit skupinový přepínač.

Obrázek tlačítka „Vytvořit tlačítko“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit tlačítko

- Umožňuje vložit tlačítko.

Obrázek tlačítka „Vytvořit posuvník“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit posuvník

- Umožňuje vložit posuvník.

Obrázek tlačítka „Vytvořit číselník“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit číselník

- Umožňuje vložit číselník.

Obrázek tlačítka „Vytvořit táhlo“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit táhlo

- Umožňuje vložit táhlo.

Obrázek tlačítka „Vytvořit seznam“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit seznam

- Umožňuje vložit seznam.

Obrázek tlačítka „Vytvořit rozbalovací seznam“ z objektové nástrojové lišty. Vytvořit rozbalovací seznam

- Umožňuje vložit rozbalovací seznam.

### Řádek pro zadávání dat

Bezprostředně nad mřížkou buněk je řádek pro zadávání dat, jak můžete vidět na worksheet-data-1.

#### Řádek pro zadávání dat.

Obrázek řádku pro zadávání dat.

Jedná se o malou oblast, ve které najdete označení aktuální buňky, tlačítko Zrušit, tlačítko Přijmout, tlačítko Zadat a vstupní pole pro úpravu obsahu buňky. Tyto jednotlivé části jsou vysvětlené dále.

#### Označení aktuální buňky

Nejdále nalevo od řádku pro zadávání dat je uvedené označení aktuální buňky. Tuto oblast můžete vidět na worksheet-data-2.

##### Označení aktuální buňky.

Obrázek označení aktuální buňky.

V označení buňky se zobrazuje adresa části buňky, která je ve výběru nejvíce vlevo nahoře. Adresa je ve standardní notaci sloupec:řádek. Část s písmeny označuje sloupec této buňky a číselná část její řádek. Například buňka, která pokrývá tři sloupce a dva řádky je označená:

> C2

Toto značení odpovídá záhlavím sloupců a řádků buněk.

Když je zrovna vybírán nějaký rozsah buněk, je v označení uvedena velikost tohoto rozsahu v podobě počtu řádků krát počtu sloupců. Například takto:

> 15Ř × 6S

by označovalo výběr oblasti o 15 řádcích a 6 sloupcích. Jakmile s výběrem buněk skončíte a uvolníte tlačítko myši, označení se změní zpět na adresu buňky ve výběru vlevo nahoře.

#### Tlačítko Zrušit

Tlačítko Zrušit Obrázek tlačítka „Zrušit“. se používá ke zrušení aktuálních úprav a navrácení obsahu buňky do předchozího stavu. Když se uživatel uprostřed úprav rozhodne, že to co napsal, není vlastně to správné, stačí, aby klikl na toto tlačítko, a provedené úpravy se zruší a buňka bude tak, jako před tím.

Většina uživatelů používá toto tlačítko, když přepisuje stávající obsah buňky novými daty. Když se uživatel rozhodne vrátit změny zpět, je pro něj odpovědí právě toto tlačítko. Jinak, chová se stejně, jako když na klávesnici zmáčknete klávesu Esc.

#### Tlačítko Přijmout

Tlačítko Přijmout An image of the enter button. se používá k dokončení úprav buňky a přenesení zadaných dat do pracovního listu. Jinak, chová se úplně stejně, jako když na klávesnici zmáčknete klávesu Enter.

#### Tlačítko Vzorce

Tlačítkem Vzorec Obrázek tlačítka „Vzorec“ může uživatel začít zadávat vzorec do právě vybrané buňky. Když například uživatel chce, aby buňka D10 byla rovna buňce B4, stačí kliknout na buňku D10, kliknout na zmíněné tlačítko, kliknout na buňku B4 a zmáčknout Enter. Jinak, chová se stejně, jako když na klávesnici zmáčknete klávesu =.

### Buňka mřížky

Nejvíce práce se v tabulkovém kalkulátoru provádí v hlavní oblasti s buňkami, což je rozsáhlá mřížka tvořící pracovní list. Zde se zadávají všechny vzorce a data a je to středobod činností pracovního listu.

#### Oblast s mřížkou buněk, s buňkami různých velikostí.

Obrázek oblasti s mřížkou buněk.

cell-grid.png ukazuje oblast s mřížkou buněk, záhlavími sloupců a řádků nahoře a vlevo, posuvníky vpravo a dole a oušky karet úplně dole.

Na obrázku je karet několik a je vybraná buňka J12. Některé sloupce a řádky mají upravenou velikost, takže vypadají jinak.

Jednotlivé buňky v této oblasti jsou standardně oddělené světle šedými linkami. Aktuální výběr je označen výraznějším obdélníkem s malým čtverečkem vpravo dole. V tomto případě je to buňka J12. Na obrázku je zobrazená střední část listu, což je patrné ze dvou věcí. Za prvé, záhlaví sloupců a řádků nezačínají od A a od 1. Za druhé, táhla posuvníků nejsou úplně nahoře a vlevo. Všimněte si také, že buňka D19 má komentář, což se pozná podle malého červeného trojúhelníčku vpravo nahoře.

Velikost každé buňka je dána šířkou příslušného sloupce a výškou příslušného řádku. Velikost sloupců a řádků se dá přizpůsobit přes záhlaví. Stačí najet ukazatelem myši na hranu záhlaví napravo od nebo pod úrovní buňky. Ukazatel myši se v tomto místě změní na obousměrnou šipku. Hranu pak myší přetáhněte potřebným směrem. Může to vyžadovat trochu cviku.

Oblast buněk je základem tabulkového kalkulátoru Gnumeric. Proto příručka příručka vysvětluje její použití do nejmenších podrobností ve zvláštní kapitole. Koho to zajímá, měl by si přečíst chapter-data.

#### Záhlaví sloupců a řádků

Okolo listu jsou nahoře záhlaví sloupců a nalevo záhlaví řádků. Sloupce jsou popsané ve vodorovném směru písmeny abecedy, jak je ukázáno na worksheet-cols-1.

##### Popisky sloupců v horní části listu.

Obrázek s popisky sloupců.
Řádky jsou popsané po levé straně čísly zvyšujícími se směrem dolů. Vidět to můžete na worksheet-rows-1.

##### Popisky řádků na levé straně listu.

Obrázek s popisky řádků.

#### Posuvníky

Posuvníky u oblasti s mřížkou buněk fungují přesně tak, jak jste zvyklí. Díky nim můžete pracovat s mnohem větším listem, než se dá v kterýkoliv okamžik zobrazit.

#### Ouška karet s listy

V dolní části cell-grid.png má Gnumeric ouška karet s listy. Na obrázku to jsou obdélníčky s popisky „Její data“, „Jeho data“, „Moje data“, „Něco jiného“. V pracovních sešitech, které mají více listů, se tím znázorňuje, kolik listů tam vlastně je, a navíc slouží k přepínání mezi listy – stačí kliknout. Co karta, to list. Na vyobrazení je vybraná karta „Něco jiného“. Poznáte to tak, že její ouško je zvýrazněné a vyvýšené nad ostatními.

Dvě šipky napravo dávají najevo, že v pracovním sešitě jsou ještě další listy a ouška karet, kterým přísluší. Bohužel na ně ale není dost místa pro zobrazení, takže Gnumeric to řeší zobrazením těchto šipek. Když jsou viditelná všechna ouška karet s listy, šipky se nezobrazují. Pokud zobrazené jsou, používají se k posouvání zobrazených oušek karet. Z počátku může chvíli trvat, než si na to přivyknete a naučíte se s nimi pracovat.

### Informační oblast

V části úplně dole pod zobrazení listů je informační oblast, tak jak ji můžete vidět na info-area.png.

#### Oblast pro zobrazování informací.

Obrázek oblasti pro zobrazování informací.
Informační oblast zobrazující informace o tom, co se v Gnumericu děje.

#### Oblast s nápovědami k nabídkám.

Úplně vlevo v informační oblastí je část, která říká: „Seřadit vybranou oblast“, co je vysvětlivka k položce v nabídce. V tomto případě konkrétně k položce „Seřadit“, nad kterou je zrovna ukazatel myši v nabídce „Data“. Gnumeric vám tak upřesňuje, co která položka dělá.

#### Indikátor stavu souboru

Pokaždé, když Gnumeric otevře nebo uloží soubor, objeví se indikátor stavu souboru spolu s ukazatelem průběhu. Na info-area.png je Gnumeric právě v půlce otevírání souboru.

#### Oblast průběžného výpočtu

V pravém dolním rohu je informační oblast, která zobrazuje některé průběžně propočítávané hodnoty. Výchozí je součet všech právě vybraných buněk.

Po kliknutí pravým tlačítkem získáte další možnosti výpočtu. Jsou to součet, minimum, maximum, průměr a počet.

##### Oblast průběžného výpočtu.

Obrázek oblasti s průběžným výpočtem.

### Ukazatele myši používané v Gnumericu

Tvar ukazatele myši (ukazatel, který se pomocí myši pohybuje) se mění podle kontextu. Pozná se tak podle něj, jaká funkcionalita je právě dostupná, a k jakému výsledku povede kliknutí. Níže jsou uvedené různé druhy ukazatelů, včetně popisu.

Šipka ukazující doleva nahoru. Šipka ukazující doleva:

- Ukazatel v podobě šipky ukazující doleva nahoru je v aplikaci Gnumeric standardním ukazatelem pro většinu interaktivních věcí. Používá se k výběru v nabídkách, na nástrojových lištách, u záhlaví sloupců a řádků, u posuvníků a řady dalších prvků uživatelského prostředí.

Tlustý bílý kříž s černým stínováním. Ukazatel pro výběr buněk:

- Tento ukazatel se objevuje na oblastí s mřížkou buněk a používá se k výběru buněk pro úpravy.

Svislá čára s vodorovnými čárkami na obou koncích. Ukazatel pro editaci textu:

- Ukazatel pro úpravu textu dává najevo, že se nacházíte nad textem v místě, kde můžete začít úpravy. Můžete jej použít například ke změně hodnoty přiblížení, ke změna názvu a hodnoty velikosti fontu a samozřejmě také k úpravám obsahu v poli pro zadávání dat do buněk (bílá oblast nalevo od tlačítka se znakem rovnítka (=).

Vlasový zaměřovací kříž Tenký zaměřovací kříž:

- Ukazatel v podobě nitkového zaměřovacího kříže se používá ke změně oblasti vybraných buněk. Ukazatel se objeví, když najedete myší na úchyt v podobě černého čtverečku vpravo dole na výběru. Když je zobrazený, můžete výběr upravit zmáčknutím levého tlačítka a tažením úchytu na nové místo. Tento typ ukazatele se používá také při vkládání grafických objektů. Zmáčknete levé tlačítko v místě jednoho zamýšleného rohu a uvolníte je v místě protějšího rohu.

Obousměrná svislá šipka. Obousměrná vodorovná šipka. Roztahovací ukazatele:

- Tyto ukazatele se používají ke změně výšky řádku nebo šířky sloupce. Objevují se také v některých typech dialogových oken za účelem změny velikosti některé části dialogového okna. Navíc se používají ke změně velikosti grafických objektů, což bude vysvětleno dále.

Ruka ukazující doleva. Ukazatel pro výběr listu a hypertextové odkazy:

- Tento ukazatel se objeví nad ouškem karty s listem a můžete jej použít, když kliknete levým tlačítkem, ke změně aktuálně vybraného listu, nebo, když kliknete pravým tlačítkem, k zobrazení dialogového okna listu. Objevuje se také nad buňkami, které obsahují hypertextové odkazy. Kliknutí levým tlačítkem na hypertextovém odkazu může změnit zobrazení na nové místo, nebo může otevřít externí soubor.

Šipka ukazující doprava nahoru. Ukazatel v podobě šipky doprava nahoru:

- Ukazatel v podobě šipky směřující doprava nahoru se používá k výběru grafických objektů, jako jsou kresby (např. šipky, elipsy) a grafy (např. sloupcové).

Šipky do čtyř stran. Ukazatel pro přesun:

- Ukazatel přesunu se používá k přesunu grafických objektů po listě, aniž by se měnila jejich velikost.

Obousměrná vodorovná šipka. Obousměrná svislá šipka. Obousměrná úhlopříčná šipka se čtvercem uprostřed. Ukazatele pro změnu velikosti grafických objektů:

- Tyto ukazatele umožňují měnit velikost grafických objektů. Kdy umístíte ukazatel myši nad jeden ze čtvercových úchytů grafického objektu, úchyt zezelená a ukazatel získá jednu z uvedených podob. Když se ukazatel objeví, zmáčkněte levé tlačítko myši a táhnutím měňte velikost objektu, ať už na větší nebo na menší.

Několik ukazatelů používaných ke změně velikosti normálních i dialogových oken. Ukazatel pro změnu velikosti okna:

- Tyto ukazatele se používají ke změně velikosti oken a dialogových oken aplikace Gnumeric.

## Práce s daty

Tato kapitola vysvětluje základní funkcionalitu tabulkového kalkulátoru Gnumeric, včetně typů dat, se kterými se v něm pracuje, způsobů vkládání, úprav a formátování dat a základních nástrojů pro analýzu těchto dat. Pokročilejší analytické nástroje jsou popsané v chapter-advanced-analysis.

### Data v buňkách v Gnumericu

Účelem tabulkového kalkulátoru je zpracovávat data a provádět nad nimi výpočty. Abyste pochopili, jak Gnumeric používat, je nutné pochopit, jaké typy dat jsou k dispozici a jak s nimi zacházet.

Protože veškerá data, která zadáte do pracovního sešitu Gnumeric mohou být případně uložena v souboru, definuje obsah souboru druh dat, která se dají do tabulkového kalkulátoru zadat. Soubor obsahuje:

- metadata o obsahu souboru,

- globální data pro pracovní sešit,

- vlastní datový obsah jednotlivých listů v sešitě.

V metadatech se nachází stručný souhrn o dokumentu popisující obsah souboru a zároveň obsahující nastavení použitelná pro datový obsah, jako například nastavení pro tisk jednotlivých listů a nastavení pro automatické ukládání souboru. Globální data sešitu obsahují všechny názvy, které si definoval uživatel a atributy, jako je například stav ochrany sešitu a listů. Skutečná data obsažená v pracovním sešitě jsou vlastně obsahy buněk, a to jak přímo vlastní data, tak formátování, a další objekty, jako jsou kresby a grafy.

Tato kapitola popisuje informace, která se dají uložit do buněk v tabulkovém kalkulátoru. Jedná se o pět typů dat a formátování, které se může lišit u každé buňky. Nejprve bude popsáno těch pět dostupných typů dat, potom formátování, následně bude vysvětleno, jak se data do tabulek vkládají, a nakonec jak data v sešitě kopírovat a přesouvat, včetně případných transformací při jejich přesunu. Co kapitola nepopisuje, jsou další typy dat, která může tabulkový kalkulátor uchovávat, jako třeba kresby a grafy. To bude probráno až v dalších kapitolách.

### Typy datových prvků buněk

Každá buňky v pracovním sešitě Gnumeric může obsahovat jen jeden kus dat. Přitom mohou být jednoho z pěti základních typů: text, číslo, pravdivostní hodnota, vzorec nebo chyba. Při zadávání dat přiřadí Gnumeric buňce nějaký výchozí typ dat na základě analýzy zadaného obsahu. Pokud to neudělá správně, můžete to klidně později změnit. Více o tom, jak se dá změnit typ dat najdete v sect-data-format.

Pět základních typů dat, které lze uchovávat v buňkách tabulkovém kalkulátoru, jsou:

Text

- Textová data mohou obsahovat sérii písmen, číslic či dalších znaků. Například první první buňka v listě může obsahovat — Tento sešit popisuje výhled firmy na příští rok — což bude Gnumeric považovat za text. Pokud je zapotřebí výslovně odlišit text o čísla nebo vzorce, může se na jeho začátek přidat jednoduchá uvozovka ('). Například buňka bude obsahovat tři číslice 345, což bude Gnumeric považovat za číslo 345, ale záměrem byl text, takže je potřeba zadat '345. Znak zalomení řádku se nedá vložit běžným způsobem klávesou Enter, ale je zapotřebí jej vložit pomocí Alt Enter. Více o zadávání a formátování textu viz sect-data-text.

Čísla

- Číselná data mohou obsahovat číslice (např. 425) a určitý další text a formátovací znaky, jako znaménko (např. -345), oddělovač desetinné části (34,0567), oddělovač tisíců (12 342), znak měny ($23), oddělovač částí data (21.10.2016), oddělovač částí času (10:23) nebo formátovací znaky vědecké notace (2,3e12). Může také obsahovat názvy měsíců či jejich zkratky. Symbol měny, a oddělovače desetinné části a tisíců se liší podle národního prostředí (jazyk a další místní zvyklosti), které je v aplikaci Gnumeric právě nastavené. Jak změnit národní prostředí, je popsáno v sect-configuration-localization. Když chcete, aby číslo bylo zobrazeno jako prostý text bez formátovacích záležitostí čísel, můžete před něj zadat jednoduchou uvozovku ('). Více o zadávání a formátování čísel viz sect-data-numbers.

Pravdivostní hodnoty

- Pravdivostní data mohou nabývat dvou hodnot: PRAVDA a NEPRAVDA. Používají se pro vstup do a výstup z formulářů a pro boolovskou algebru. Více informací o pravdivostních datech najdete v sect-data-boolean.

Vzorce

- Vzorec je instrukcí pro Gnumeruci, který říká, že se má automaticky provést nějaký výpočet. Vzorec může obsahovat standardní aritmetické operace a také odkazy na jiné buňky. Výpočty, které závisí na jiných buňkách se obvykle přepočítají, jakmile se odkazovaná buňka změní. Vzorce vždy začínají znakem rovná se (=). Dá se místo něj při zadávání použít a znak zavináč (@), Gnumeric je ale následně převede na znak rovnítka. Další možností je zadání popisující výpočet a začínající znakem plus (+) nebo mínus (-), které se převede automaticky na vzorec s doplněným znakem rovná se. Více podrobnějších informací ke vzorcům je uvedeno v sect-data-formulas.

  Odkaz na buňku je součástí vzorce, který počítá s hodnotou z jiné buňky. Například vzorec, který sčítá dvě buňky, =(A4+A1) se dokazuje na buňky A4 a A1. Odkazy mohou být i složitější, když vedou na buňky v jiném pracovním listě nebo v jiném souboru. Úplné vysvětlení odkazů viz sect-data-formulas-references.

Chyba

- Chybová hodnota popisuje selhání výpočtu vzorce. Zřídkakdy ji přímo zadává uživatel, obvykle se objeví, protože nelze korektně vyhodnotit vzorec. Úplný seznam chybových hodnot a vysvětlení jejich významu najdete v sect-data-errors.

Někdy může buňka zobrazovat řadu znaků mřížka (######). Dává se tím najevo, že výsledek je příliš dlouhý, než aby se vešel do buňky při aktuálním nastavení fontu a šířce buňky. Když tato situace nastane, máte dvě možnosti, jak se na výsledek podívat. Pokud je buňka vybraná, hodnota se objeví v řádku pro zadávání dat (napravo od tlačítka „Rovná se“ hned nad mřížkou buněk). Druhou možností je rozšířit sloupec obsahující buňku natolik, až se její obsah stane viditelným: vyberte celý sloupec (kliknutím na záhlaví sloupce) a zvolte Formát Sloupec Automaticky přizpůsobit šířku.

#### Textová data

Textová data sestávají z libovolné řady znaků zadané do buňky. Protože Gnumeric některé posloupnosti automaticky rozpozná jako čísla nebo vzorce, je zapotřebí tyto konkrétní posloupnosti (například je posloupnosti číslic nebo text začínající znakem rovnítka) speciálně ošetřit, aby je bral jako text. Abyste mu vnutili, že nějaká posloupnost znaků je text, stačí ji začít symbolem jednoduché uvozovky ('). Případně se také dá dopředu nastavit před zadáním data formát buňky napevno na „text“, jak je vysvětleno v number-formatting-overview. Textová data jsou nejjednodušší formou dat, která se dají do buněk v tabulkovém kalkulátoru zadávat.

Příklad tabulky s buňkou obsahující text je na fig-cell-with-text.

##### Textová data v buňce.

Platným textem jsou samostatná slova, celé věty nebo i celé odstavce.

Když chcete do buňky vložit zalomení řádku, musíte použít speciální kombinaci kláves Alt Enter.

#### Číselná data

Mezi číselná data patří všechna možná data, která uchovávají čísla a Gnumeric s nimi zachází, jako s čísly. Jsou to celá čísla, desetinná čísla, zlomky, čísla ve vědecké notaci, datum, čas, a finanční částky.

Data jsou po zadání rozpoznána jako číslo v závislosti na formátu posloupnosti zadaných znaků. Gnumeric se snaží odhadnout i podtyp dat a najít jejich shodu s nějakým definovaným formátem dat. Když najde shodný formát, přiřadí datům typ a zobrazí je v buňce příslušně naformátované. Rozpoznávaných formátů je celá řadu a jsou probrány v number-formatting-overview.

Protože se Gnumeric snaží odhadnou typ dat zadaných do buňky, může to někdy vést k potlačení zamýšleného významu dat. Například poštovní směrovací číslo v USA se skládá z posloupnosti číslic, takže jej Gnumeric vyhodnotí jako celé číslo. V případě, že začíná nulou, což směrovací číslo v USA může, vede k zahození této nuly. Abyste vynutili jiný formát, než výchozí, musíte ještě před zadáním dat buňce formát určit. Jak na to, se dočtete v number-formatting-overview.

#### Pravdivostní data

Buňky mohou obsahovat pravdivostní data. Vychází z boolovské logiky, což je oblast matematiky. Hodí se například při práci s formuláři.

Pravdivostní hodnoty mohou nabývat buď „PRAVDA“ nebo „NEPRAVDA“. Když jeden z těchto řetězců zadáte do buňky, Gnumeric rozpozná, že se jedná o pravdivostní hodnotu. Tyto hodnoty se hodí pro použití ve formulářích a formuláře často tyto hodnoty vracejí.

#### Vzorce

Vzorce jsou klíčovou vlastností, která dělá z tabulkového kalkulátoru mocný nástroj. Říkají mu, aby provedl nějaký výpočet a zobrazil výsledek. Když potřebujete v tabulce něco počítat, dělá se to právě pomocí vzorců. Jejich síla se násobí ještě tím, že do vzorce můžete zahrnout i obsah z jiných buněk, a že výsledky výpočtů se automaticky aktualizují, když se změní kterákoliv buňka, která je součástí vzorce. Obsah jiných buněk se vkládá pomocí tzv. „odkazů na buňky“, což je vysvětleno dále.

Aby Gnumeric mohl vzorci správně porozumět, musí se uživatel při zadávání držet určité syntaxe. Ta se v zásadě drží zvyklostí z matematiky, ale přináší navíc nějaká pravidla tabulkových kalkulátorů pro vzorce, názvy objektů a odkazy na buňky.

##### Syntax

Vzorce se od normálních dat rozlišují tím, že začínají jako prvním znakem symbolem rovnítka (=). Vše, co následuje za ním, je vyhodnocováno jako vzorec.

###### Alternativní začátky vzorců

Aby Gnumeric usnadnil život uživatelům, kteří jsou přivyklí na tabulkový kalkulátor Lotus, bere jako začátek vzorce i znak zavináč (@) a automaticky jej nahradí za znak rovnítka. Také znaky plus a mínus (+ a -) mohou začít vzorec, který provádí výpočet, ale pokud jsou použity jen na začátku samostatného čísla, jsou považovány za znaménko tohoto čísla.

Nejjednodušší vzorce používají prostě standardní matematické operátory a symboly. Sčítání, odčítání, násobení a dělení jsou představovány pomocí +, -, * a / tak, jak jste na počítači zvyklí. + a - můžete přidat také před číslo, abyste tím určili jeho znaménko.

###### Příklady standardních operátorů

    =5+5            vrací 10.

    =5-4            vrací 1.

    =-5             vrací -5.

    =5*5            vrací 25.

    =(5*5)+11       vrací 36.

    =(5*5)+(49/7)   vrací 32.

V některých případech mohou vzorce vracet chybové hodnoty. Když vzorec není zadaný správně, Gnumeric zobrazí varování a umožní vzorec buď opravit, nebo jej změnit na textový údaj, abyste jej mohli opravit později. Pokud je vzorec syntakticky správně, ale vede na nesmyslný výpočet (například dělení nulou), zobrazí se chybová hodnota, která říká, jaká nastala chyba.

##### Používání funkcí

Vzorce mohou obsahovat také funkce, které slouží k použití standardních matematických, ekonomických, statistických a vědeckých výpočtů. Tyto funkce mohou ve vzorci vystupovat na kterémkoliv místě, kde má být hodnota, a proto se dají kombinovat se standardními aritmetickými operátory uvedenými v předchozím.

Tyto funkce mají podobu:

###### Základní syntaxe funkcí

    NÁZEVFUNKCE(ARGUMENTY)

kde NÁZEVFUNKCE označuje název funkce a ARGUMENTY označují jeden či více argumentů funkce. Jednotlivé argumenty se oddělují čárkami (,).

Ačkoliv se dokumentace na funkce a buňky obecně odkazuje velkými písmeny, při praktickém použití na velikosti písmen nezáleží.

Zde je pár příkladů použití funkcí:

###### Pár příkladů syntaxe funkcí

    =SUM(A1,A2,A4,B5)

    =AVERAGE(A1:A16)

    =EXP(1)

    =PI()

    =3+4*MIN(A1,A2,B6)

Argumenty funkcí se pohybují od žádného, jako u funkce PI(), po neomezený počet, jako u funkce SUM(). Záleží na typu konkrétní funkce.

##### Odkazování na buňky

Vzorce mohou obsahovat data zobrazená v jiných buňkách. Nazývá se to „odkaz na buňku“, což už samo napovídá, že do výpočtu bude zahrnut obsah jiné buňky.

Jednotlivé buňky v tabulkovém kalkulátoru jsou nazvané podle příslušného sloupce a řádku. Standardně jsou sloupce značené písmeny a řádky čísly. První buňka tak je nazvaná A1. O sloupec dál a dva řádky níže od ní je buňka B3. V pracovním listě s výchozí velikostí je buňkou nejvíce vpravo dole IV65536, tzn. v sloupci IV a řádku 65536. Alternativním značením buněk je notace používající k označení řádku i sloupce číslo. Podrobnosti viz sect-data-formulas-references-r1c1.

Hodnota z jiné buňky se ve vzorci použije úplně jednoduše. Stačí zadat v místě, kde by jinak byla hodnota, název buňky. Například chceme, aby se data z buňky B1 objevila v jiné buňce, tak zadáme =B1. Zde jsou další, již trochu složitější, příklady:

###### Pár příkladů jednoduché syntaxe odkazů na buňky

    =A1+EXP(B1)-(C3/C4)

    =COS(A2)*SIN(A2)

###### Absolutní odkazy na buňky

Na buňky se dá odkazovat výchozím způsobem (relativní odkazy) nebo pomocí absolutních odkazů. Absolutní odkazy znamenají, že kdy buňku zkopírujete, odkaz zůstane pořád stejný. Normálně, při automatickém vyplňování rozsahu nebo nebo přesunu buňky, buňka změní své odkazy, aby byly relativní vůči původní buňce. Absolutní odkazy takovýmto změnám zabrání.

###### Kdy se projeví rozdíl mezi typy odkazů?

Rozdíl mezi absolutními a relativními odkazem na buňku se projeví, jen když kopírujete nebo přesouváte buňky, které odkazy obsahují. U buněk, které zůstávají na svém místě, je výsledek stále tentýž.

###### Relativní odkazy na buňky

Například, když =A1 je vzorec, který vložíte do buňky B2, bude buňka B2 zobrazovat data z buňky A1, která je o řádek výš a o sloupec doleva. Když potom zkopírujete obsah buňky B2 do buňky F6, bude buňka F6 zobrazovat hodnotu z E5, které je právě také o řádek výš a o sloupec doleva.

Jestliže chcete, aby kopie buňky stále odkazovala na A1, použijte absolutní odkaz se znakem $: $A$1 odkazuje na buňku A1, bez ohledu na to, kam jej zkopírujete.

Formát absolutního odkazu používá znak „$“ před souřadnicemi buňky, u kterých chcete aby zůstaly trvalé. Může se to týkat sloupce nebo řádku nebo obojího.

###### Příklady odkazů na buňky

Co se stane, když se daný vzorec zadá do buňky B2 a následně se zkopíruje do jiných buněk?

=A1

- =A1 je funkce s normálním, neboli také relativním, odkazem na buňku. Když zadáte =A1 do buňky B2, bude buňka B2 odkazovat na hodnotu o jednu buňku výš a o jednu doleva. Když pak zkopírujete buňku B2 do C2, budou data v C2 obsahovat hodnotu z B1. Po zkopírování do buňky R19, bude obsahovat data z Q18.

=$A1

- V tomto případě je hodnota sloupce absolutní, zatímco řádku relativní. Takže, když se do buňky B2 zadá = $A1, bude buňka odkazovat na data ve sloupci A o jeden řádek výš oproti aktuální pozici. A po zkopírování do buňky C2 bude vzorec stále odkazovat na buňku A1. Po zkopírování do buňky R19 by odkazovat na data v A18.

=A$1

- Tento vzorec používá relativní údaj pro sloupec a absolutní pro řádek. V buňce B2, která se takto odkazuje na buňku A1 jsou data z prvního sloupce zleva a z prvního řádku. Když buňku B2 zkopírujete co C3, bude ta obsahovat data z buňky B1.

=$A$1

- Je úplně jedno, kam vzorec zkopírujete, vždy se bude odkazovat na data v buňce A1.

###### Odkazování pomocí notace R1C1

V podnabídce Formát ▶ List můžete pro pracovní sešit vybrat notaci R1C1. Způsobí to, že všechny odkazy na buňky v listu budou zobrazené jako „RřCs“, kde ř je číslo řádku a s číslo sloupce. Navíc se také v záhlaví sloupců zobrazí namísto písmen číslice.

V případě, že jsou ř a s kladná celá čísla, jako v „R1C1“, je odkaz absolutní. Pro relativní odkaz uzavřete čísla do hranatých závorek. Pokud je některé číslo nulové, můžete jej vynechat, včetně závorek. Například „RC[-2]“ odkazuje na buňku o dva sloupce doleva od aktuální buňky, zatímco „R[1]C1“ odkazuje na buňku v prvním sloupci o řádek níže, než je odkazující buňka. Druhý příklad kombinuje relativní odkaz na řádek s absolutním odkazem na sloupec.

###### Odkazování na více buněk

Řada funkcí může přebírat jako argumenty i více buněk. Můžete je zadat jako seznam oddělený čárkami, jako pole nebo jako kombinaci obojího.

###### Více jednotlivých buněk

Seznam odkazů na buňky oddělených čárkou se používá pro buňky, které netvoří souvislý blok.

###### Pár příkladů syntaxe funkcí

    =SUM(A1,B2,C4)

    =MIN(A1,B2,C4,C5,D6)

Obrázek s pracovním listem s funkcí.

###### Odkazování na souvislou oblast buněk

U funkcí, které mají více než jeden argument, je často jednodušší odkázat se na buňky jako na skupinu. Může jít o buňky ve vodorovné sadě, ve svislé sadě nebo v poli.

Operátor „:“ se používá k určení rozsahu buněk. Základní syntax je levý horní roh:pravý dolní roh.

###### Odkazování na blok buněk

    =SUM(A1:E1)

    =AVERAGE(B4:E7)

    =MIN(A1:A5)

Obrázek s pracovním listem s funkcí odkazující se na blok buněk.

###### Odkazování na nesouvislou oblast

Pro odkaz na buňky, které nejsou v souvislé oblasti, můžete k získání požadovaných buněk použít kombinaci výše uvedených postupů.

###### Odkazování na blok buněk

    =SUM(A1:E1, B19, L14:L17)

    =AVERAGE(A1,A3, A5:C5)

###### Odkazování na buňky v jiném listu

Je možné odkazovat na buňky, které nejsou součástí aktuálního listu. Používá se k tomu syntax NÁZEV_LISTU!SEZNAM_BUNĚK, kde NÁZEV_LISTU je identifikátor (obvykle název listu) a SEZNAM_BUNĚK je odkaz na buňku nebo rozsah buněk ve formě popsané v předchozím. V případě, že NÁZEV_LISTU obsahuje mezery nebo jiné speciální znaky, musíte jej celý uzavřít do uvozovek, aby jej Gnumeric rozpoznal jako jeden celý název. Viz příklady níže.

Pokud se jedná o odkaz na rozsah buněk, stačí název listu zadat jen u odkazu na počáteční buňku. Jestliže u koncové název listu uvedený není, automaticky se předpokládá, že je z toho stejného listu. Ale pozor, i „List1!A1:List3!C5“ je legitimní zápis. Definuje rozsah o velikosti tří sloupců a pěti řádků na každém z listů List1 až List3. Je však lepší dávat přednost formě „List1:List3!A1:C5“, což je forma, kterou Gnumeric zobrazí, když do obsahu buňky, která obsahuje takovýto odkaz, následně zasáhnete.

###### Odkazování na buňky v jiných listech

    ='List 0'!A1+'List 3'!A5

    =SUM(List!A1:A5)

###### Odkazování na buňky v jiných souborech

Je možné se odkazovat na buňky v jiných souborech. Základní forma takového odkazu je [název_souboru]NÁZEV_LISTU!SEZNAM_BUNĚK. Hranaté závorky obalují název_souboru jakoby uvozovky, takže skutečné uvozovky byste měli použít, jen když jsou součástí názvu. V této formy odkazu je nutné uvést i název listu.

###### Odkazování na buňky v jiných souborech

    =[Název souboru]'List 0'!A1

    =CEIL( [První verze.gnumeric]'List 1'!E20 )

##### Názvy

Názvy jsou štítky definované v rámci tabulkového kalkulátoru, třeba přímo v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric. Názvem se pak dá odkazovat na číselnou hodnotu, řetězec, rozsah buněk nebo vzorec. Podrobnosti o definování a používání názvů najdete v sect-data-names.

###### Příklady použití názvu

Mějme například mujRozsahBunek definovaný jako '$A$1:$B$500' a moje_konstanta_E definováno jako 2,71828182845. Pak můžeme použít například:

    =VLOOKUP(C1, "gnu", mujRozsahBunek, 2, 0)

    =LN(moje_konstanta_E)

    =SUM(mujRozsahBunek, moje_konstanta_E)

##### Maticové vzorce

Často bývá užitečné nebo nutné, aby výraz vrátit místo jediné hodnoty celou matici. Prvním příkladem, která většinu uživatelů napadne, jsou maticové operace, jako je násobení, transpozice nebo inverze. Méně zřejmé, ale časté, je použití při získávání dat (databáze, data získávaná v reálném čase) nebo u funkcí, které vracejí vektoru (výpočty výnosové křivky).

###### Zadávání maticových vzorců

Maticové vzorce s v současnosti zadávají tak, že vyberete rozsah buněk, do kterých se má uložit výsledek, zadáte maticový vzorec a zmáčknete kombinaci kláves Ctrl Shift Enter.

Výsledek se zobrazí jako:

    ={FUNKCE(ARGUMENTY)}(počet_řádků, počet_sloupců)[řádek][sloupec]

##### Databázové vzorce

Čistě kvůli kompatibilitě se soubory Excel a ODF podporuje Gnumeric různé databázové funkce: gnumeric-function-DAVERAGE, gnumeric-function-DCOUNT, gnumeric-function-DCOUNTA, gnumeric-function-DGET, gnumeric-function-DMAX, gnumeric-function-DMIN, gnumeric-function-DPRODUCT, gnumeric-function-DSTDEV, gnumeric-function-DSTDEVP, gnumeric-function-DSUM, gnumeric-function-DVAR a gnumeric-function-DVARP.

Vzhledem k tomu, že tyto funkce jsou značně omezující z podhledu kritérií, která lze použít, je často jednodušší použít maticové funkce, jak je popsáno v sect-data-formulas-array. Maticové funkce jsou užitečné také v případě, že konkrétní databázová funkce neexistuje:

###### Simulace `DMEDIAN` pomocí maticového vzorce

Jak je ukázáno na dmedian-example-1, dá se místo (neexistující) funkce `DMEDIAN` použít alternativní výraz `MEDIAN(IF(A1:A20="AA",B1:B20))` zadaný jako maticová funkce podle popisu v sect-data-formulas-array. Více podmínek je možné kombinovat pomocí násobení, abyste získali `AND` a sčítání, abyste získali `OR`, tj. `MEDIAN(IF((A1:A20="AA")+(C1:C20="BB"),B1:B20))`. Použití definovaných názvů, které bylo vysvětleno v sect-data-formulas-names, pro `A1:A20` a `B1:B20` dělá tento kód velice flexibilním a čitelným.

V tomto případě není možné použít `IF(OR(A1:A20="AA",C1:C20="BB"),…)` protože funkce OR by se vztahovala na všech 40 testů rovnosti místo na jednotlivých 20 párů testů rovnosti.

###### Výpočet mediánu z několika hodnot

Výpočet mediánu z několika hodnot.

#### Chybové hodnoty

Když je v buňce vzorec, který nejde vyhodnotit, nebo dojde k nějakým jiným neobvyklým podmínkám, může buňka obsahovat chybovou hodnotu.

V tabulkovém kalkulátoru Gnumeric všechny chybové hodnoty začínají znakem `#`. Je zavedeno 8 chybových hodnot:

#### Standardní chybové hodnoty tabulkového kalkulátoru Gnumeric

název | normální použití
`#DĚLENÍ/0!` | Vyskytlo se dělení nulou.
`#N/A` | Nepoužitelné. Je výsledkem vzorce `=NA()`.
`#NÁZEV?` | Neznámý název funkce nebo název nebyl zjištěn.
`#NULL!` | Výsledek daný průnikem dvou rozsahů, které se ve skutečnosti neprotínají.
`#ČÍSLO!` | Vzorec není možné vyhodnotit, protože obsahuje neplatné číslo použité jako argument, například `=SQRT(-1)`.
`#ODKAZ!` | Vyskytla se neplatná adresa nebo odkaz na buňku.
`#NEZNÁMÝ!` | Obvykle je výsledkem importu nerozpoznané chyby z jiného formátu souboru.
`#HODNOTA!` | Vzorec není možné vyhodnotit, protože byl použit nesprávný typ argumentu.

### Zadávání dat

Existuje několik způsobů, jak zadávat data do tabulkového kalkulátoru. K nejjednodušším způsobům patří ruční zápis dat. Obvykle je nutný, když se data poprvé zanáší do počítače. Pokud data již existují v digitální podobě, v nějakým typu souboru, může být jednodušší tato data do pracovního sešitu vložit. V případě textových souborů se dají vložit v celku rychle pomocí převodních funkcí. V případě, že jsou v souboru s jiným formátem tabulkového kalkulátoru, dokáže je Gnumeric většinou otevřít a vytvořit si jejich kopii.

V tomto oddíle je vysvětleno, jak zadávat data do tabulkového kalkulátoru ručně. Postupy, jak získat data z jiných počítačových zdrojů, je vysvětleno v oddíle chapter-files, který se zabývá externími datovými zdroji.

Když není možné informaci zadanou do tabulkového kalkulátoru Gnumeric správně interpretovat, zobrazí Gnumeric chybovou zprávu. Uživatel tak může být přinucen před pokračováním data opravit. Například, vzorec může být z matematického hlediska nesprávný, když uživatel zadá dva operátory za sebou (např. =3+*4). Dialogové okno pak poskytne uživateli možnost vstup upravit, nebo s k zadání postavit jako k textu, místo jako k vzorci. Pokud jej opraví až později, stačí odstranit počáteční jednoduchou uvozovku a Gnumeric jej znovu vyhodnotí a změní z textu na vzorec.

#### Zadávání dat úpravou buněk.

Nejjednodušším postupem, jak dostat data do tabulkového kalkulátoru, je vybrat buňku pro data, napsat data na klávesnici a zmáčknutím klávesy Enter vstup zakončit.

#### Jednoduché zadávání dat

1. Vyberte kliknutím pomocí ukazatele v podobě bílého kříže na buňku, do které chcete zadávat data. Tím se kolem buňky zobrazí silnější rámeček dávající najevo, že je vybraná.

2. Napište data nebo vzorec. Podrobnosti tohoto kroku se zaměřením na jednotlivých pět typů dat, které je možné zadávat, najdete níže.

3. Zmáčkněte klávesu Enter. Tím se vstup dokončí a dojde k přesunu o jednu buňku níže, která tím bude připravená pro další vstup dat.

Kdykoliv během zadávání dat, ještě před tím, než zmáčknete Enter, se dá zadání zrušit zmáčknutím klávesy Esc. Tím se vrátíte do režimu výběru a obnoví se původní obsah vybrané buňky.

Místo klávesy Enter můžete pro vstup dat do aktuální buňky použít i jiné klávesy. Tyto další klávesy ale způsobí posun výběru do jiného místa, než klávesa Enter. Tab vloží vstup do aktuálně vybrané buňky a následně posune výběr o jednu buňku doprava. Kurzorové šipky vloží vstup do aktuální buňky a posunou výběr o jednu buňku ve směru šipky. Klávesa Enter se navíc dá použít ve spojení s jinými klávesami. Kombinace Shift Enter posune výběr po zadání nahoru. Zmáčknutí Ctrl Enter po zadání znovu vybere tu samou buňku.

##### Režim pokročilých úprav

Po výběru buňky a prvotním zadání dat je uživatel v režimu omezených úprav. Hlavní klávesou pro opravy chyb je v tomto režimu Backspace.

Pro účely složitějších úprav, především pro opravdu dlouhá zadání, je zde pokročilý režim úprav. Dostanete se do něj zmáčknutím funkční klávesy F2, nebo kliknutím do řádku pro úpravy. Zaměření klávesnice se přesune z buňky do řádku pro úpravy v horní části nad listem. Zde se můžete kurzorovými klávesami posouvat na potřebná místa v datech a využívat všechny možnosti, které jsou pro úpravy k dispozici.

Například můžete použít:

Backspace

- Smazat znak nalevo od kurzoru.

kurzorové klávesy

- Příslušně přesunou kurzor.

Ctrl+K

- Smazat do konce řádku

Více o řádku pro vstup dat viz sect-data-entry.

V řádku pro zadávání dat lze použít všechny klávesové zkratky GNOME, které se normálně používají v aplikacích ve vstupních polích.

Po dokončení zadávání data zmáčknutí klávesy Enter vloží data a posune výběr o políčko níž, stejně jako u jednoduchého režimu úprav.

#### Zadávání textových dat

Text se dá zadat tak, že vyberte buňku, napíšete text a zmáčknete klávesu Enter. Cokoliv, co nebude považováno za číslo, pravdivostní hodnotu, vzorec nebo chybu, bude bráno jako text. Abyste zabránili tabulkovému kalkulátoru Gnumeric považovat zadání za některý zmíněný netextový typ dat, můžete na začátek přidat jednoduchou uvozovku (') a tím mu vnutíte, že to je text.

Poštovní směrovací čísla v USA jsou tvořené řadou několika čísel, kdy na začátku může být i nula (pro severovýchodní oblast). Standardně je bude Gnumeric považovat za čísla. Jenže když na začátku bude zmíněná nula, dojde k jejímu odstranění. Aby tam zůstala, měly by se poštovní směrovací čísla zadávat s jednoduchou uvozovkou na začátku (např. '02917), nebo ještě před jejich zadáním by se měl formát buňky nastavit na text (blíže o formátování viz sect-data-format).

#### Zadávání číselných dat

Čísla se zadávají podobně, jako jiná data. Nejprve vyberete buňku, do které chcete číslo zadat, pak napíšete platný číselný výraz a nakonec jej vložíte zmáčknutím klávesy Enter. Platné formáty čísel jsou uvedené v sect-data-numbers.

#### Zadávání pravdivostních dat

Pravdivostní hodnotu zadáte tak, že vyberete buňku, napíšete pravdivostní údaj (PRAVDA nebo NEPRAVDA) a zmáčknete klávesu Enter.

#### Zadávání vzorců

Vzorce se jednoduše zadávají zapsáním syntakticky správného vzorce do buňky. Správná syntax vzorců je vysvětlená do podrobna v sect-data-formulas. Vzorce začínají znakem rovná se (=) a obsahují aritmetické symboly, funkce s jejich argumenty a odkazy na buňky.

Když chcete zadat vzorec, musíte nejprve vybrat buňku, pak napsat správný vzorec a nakonec zmáčknout Enter.

Když zadáte do tabulkového kalkulátoru Gnumeric vzorec, který se nedá správně interpretovat, zobrazí se chybová zpráva, která vám nabídne je buď opravit nebo jej vložit jako text, abyste jej mohli opravit později. Vzorec může být například matematicky nesprávně, kdy zadáte dva operátory za sebou (např. 3+*4). Když jej necháte uložit jako text, a následně jej opravíte, musíte odstranit úvodní jednoduchou uvozovku. Gnumeric je pak znovu vyhodnotí jako vzorec.

##### Klávesové zkratky pro vkládání odkazů na buňky a rozsahů ve vzorcích

Vzorce často obsahují odkazy na buňky, či rozsahy buněk, jaké své argumenty. Tyto odkazy se dají jednoduše zadat tak, že je napíšete ve správné syntaxi (podrobnosti viz sect-data-formulas-references). Ruční zadávání je ale pomalé a těžkopádné. Pro urychlení zadávání odkazů se dá použít myš a kurzorové šipky na klávesnici, kterými se dají rychle vybírat celé rozsahy.

Když upravujete vzorec a kurzor se nachází v místě, kde má být odkaz na buňku, nebo rozsah buněk, můžete k vytvoření odkazu použít myš. Pokud myší kliknete na buňku, vloží se do vzorce odkaz na tuto buňku. Případně, když vyberete rozsah buněk pomocí tažení, stane se součástí vzorce odkaz na tento rozsah. Vybraný rozsah by zvýrazněný obrysem z pohybujících se čárek (někdy se mu říká „pochodující mravenci“).

###### Zvýrazněný výběr

##### Používání myši pro zadávání odkazů na buňky

1. Začněte zadávat vzorec, jak to děláte normálně. V místě, kde má být příslušný odkaz se zastavte. Tzn. například napíšete `=exp(`.

2. Klikněte na buňku, na kterou se chcete odkazovat. Odkaz na ni bude vložen do vzorce.

3. Pro dokončení vzorce stačí uzavřít závorku. Tím se také zruší označení vybrané oblasti.

Myší se dají vybírat jednotlivé buňky, souvislé rozsahy buněk nebo několik nezávislých rozsahů buněk.

Když zadáváte hodně vzorců, nebo někdy stačí i pár, je často rychlejší použít k výběru buněk nebo rozsahů pro vzorce klávesnici. Stejně, jako když se uživatel při zadávání vzorce dostane do míst, kde má být odkaz a použije k tomu myš, může k výběru buněk použít i klávesnici. Jednoduše se použijí kurzorové šipky a příslušné modifikační klávesy.

##### Používání klávesnice pro zadávání odkazů na buňky

1. Vyberte buňku, kterou chcete vložit do vzorce. Například A1.

2. Začněte zadávat vzorec, ale zastavte se v místě, kde má být odkaz na buňku. Například =SUM(

3. Pomocí kurzorových kláves přesuňte výběr, konkrétně na buňku B1, kde bude začátek vybraného rozsahu.

4. Držte zmáčknutou klávesu Shift a přesuňte se o jednu buňku dál a jednu buňku níž. Nyní by měly být vybrané buňky B1, B2, C1, C2 a vzorec by měl zobrazovat =SUM(B1:C2

5. Pro zakončení funkce uzavřete závorku. Buňka by teď měla zobrazovat =SUM(B1:C2). Zmáčkněte Enter a vzorec se vloží.

Když chcete označit celý rozsah buněk, držte zmáčknutý Shift a pohybujte se přes požadované buňky.

Když chcete vkládání výběru ukončit, nebo začít nové, zmáčkněte Shift Backspace.

##### Zadávání vzorců pomocí seznamu funkcí

##### Zadávání vzorců pomocí průvodce vzorci

#### Zadávání chyb

Chyby se téměř nikdy nezadávají do tabulek přímo, ale obvykle vznikají z problémů, na které Gnumeric narazí při výpočtech. Seznam chyb, spolu s jejich významem, je uvedený v sect-data-errors.

V málo běžných případech, kdy je to zapotřebí, se mohou chyby vložit i ručně, podobně jako jiné typy dat. Nejprve musíte vybrat buňku, pak zapsat chybu (např. #DIV/O!) a nakonec zmáčknout klávesu Enter.

### Pokročilé zadávání dat

Tento oddíl popisuje pokročilé způsoby zadávání dat do tabulkového kalkulátoru Gnumeric. Patří k nim techniky vhodné pro přidávání velkého množství dat, způsoby automatického zachycení chyb už během zadávání, používání předdefinovaných šablon pro vstup dat, získávání dat z externích zdrojů a generování posloupností náhodných čísel s určeným rozdělením.

#### Zadávání velkého množství dat

Někdy je potřeba zadávat do tabulek ručně velké množství dat. Pro usnadnění takovéto práce poskytuje Gnumeric několik technik, které vám to zjednoduší.

Pokud jsou data zadávána do série řádků nebo sloupců, můžete dopředu vybrat oblast a tím změnit chování kláves, které sou používají pro zadávání dat (Enter, Tab a kurzorové šipky).

#### Zadávání dat do oblasti

1. Vyberte myší oblast. Například oblast od buňky C4 do buňky E8 vyberete kliknutím na buňku C4 a tažením až na buňku E8. (Více informací o složitějších výběrech oblastí najdete dále.)

2. Zapisujte data a potvrzujte je klávesou Enter. Až zmáčknete Enter na po páté položce, nepřesune se výběr na buňku C9, jako normálně, ale na buňku D4.

Místo klávesy Enter se dá k postupnému projití výběru použít i klávesa Tab.

#### Zadávání pravidelných řad

Často je zapotřebí zadat pravidelnou posloupnost čísel nebo opakující se posloupnost textů. Gnumeric poskytuje několik způsobů, jak zadávat série a posloupnosti tohoto druhu.

Nejjednodušším způsobem, jak vyplnit řadu opakováním stejné hodnoty, je zadat hodnotu jednou a pak myší táhnout výběr myší. Například, do buňky C2 zadáte text „zaměstnanec:“. Když bude buňka vybraná, bude kolem ní silnější dvojité ohraničení. V pravém dolním rohu ohraničení je pak malý čtvereček. Pokud umístíte ukazatel myši nad tento čtvereček, změní se ukazatel na nitkový kříž. V tu chvíli můžete zmáčknout levé tlačítko myši, držet jej a táhnout myší na buňku C10. Gnumeric při tom automaticky vyplní všechny buňky stejným řetězce z první buňky.

Alternativním způsobme při zadávání dat do oblasti, je nejprve vybrat oblast, pak napsat hodnotu a nakonec zmáčknout kombinaci kláves Ctrl Enter. Tím se vyplní celá vybraná oblast opakovaně stejnou hodnotu, kterou jste právě vložili.

Podobný postup je k dispozici pro vyplňování posloupností celých čísel. Vezměme před chvílí zmíněný případ, a upravme jej tak, že buňka C2 bude mít číslo 14 a při tažení myší držte zmáčknutou klávesu Ctrl. Gnumeric automaticky vyplní buňky C2 až C10 posloupností čísel 14, 15, 16, …, 22.

Podobným způsobem se dají zadat i mnohem složitější řady nebo posloupnosti dat.

Pro automatické vyplnění:

1. Zadejte hodnotu do první z buněk, které chcete automaticky vyplnit. Například buňka C2 má obsahovat číslo „24“.

2. Zadejte do druhé buňky druhou hodnotu, podle které chcete automaticky vyplnit. Musí být přilehlá k první buňce. Tím se určí krok, podle kterého se bude při automatickém vyplňování zbytku buněk zvyšovat. Například byste do buňky D2 zadali číslo „28“.

3. Vyberte obě buňky se zadanými čísly. Vpravo dole na výběru je malý čtvereček. Když nad něj umístíte ukazatel myši, měl by se změnit na nitkový kříž. Zmáčkněte tlačítko myši a držte jej. Pak táhněte ve svislém nebo vodorovném směru, ve kterém si přejete vytvořit posloupnost, a až máte vyplněné všechny požadované buňky, tlačítko uvolněte. Například vyberte buňky C2 a D2 a táhněte doprava až na buňku I2, čímž se výběr vyplní posloupností čísel od 24 do 48 s krokem 4.

Alternativní možností k poslednímu kroku je použít nabídky. Jakmile jsou zadané první dvě hodnoty, vyberte celý rozsah buněk, které chcete mít vyplněné a následně automatické vyplnění vyvolejte pomocí Upravit a Vyplnit. Tím se vytvoří ve výběru kýžená posloupnost.

Gnumeric dokáže, také mimo celých čísel, zvyšovat hodnoty několik dalších různých typů. Postup je stejný, jak bylo uvedeno, ale zahrnuje různé počáteční hodnoty. Gnumeric umí zvyšovat:

Celá čísla

- 1, 2, 3, atd.

Přirozená čísla

- 1,03, 2,05, 3,07, atd.

Názvy dnů v týdnu

- Pondělí, Úterý, Středa, atd.

Zkratky dnů v týdnu

- Po, Út, St, atd.

Názvy měsíců

- leden, únor, březen, atd.

Zkratky měsíců

- led, úno, bře, atd.

Řetězce s čísly

- Položka1, Položka2, atd.

Datum

- 14.11.2001, 15.11.2001, atd.

  Gnumeric podporuje zvyšování data po dnech, měsících nebo letech.

  U data buďte obezřetní. Normálně Gnumeric provádí zvyšování po dnech, ale když například zadáte 14.11.2001 a 14.12.2001, pozná, že se jedná o tentýž den v po sobě jdoucích měsících a bude automaticky zvyšovat měsíc místo dne (tj. další bude 14.1.2002).

Tabulkovému kalkulátoru Gnumeric můžete přímo říct, aby automaticky vyplnil buňky podle příkladu výše, ale umí také odhadnout počet buněk, které má vyplnit, podle délky sousedícího sloupce nebo řádku. Například, pokud buňky B2 až B10 obsahují informace a buňka C2 celočíselnou hodnotu „1“, pak když buňku C2 vyberete a dvojitě kliknete na malý čtvereček vpravo dole v obrysu výběru, vyplní se hodnota „1“ automaticky do buněk C3 až C10.

#### Automatické opravy jednoduchých chyb

Zadávání velkého množství dat do tabulkového kalkulátoru je úmorná práce, což vede k chybám. Gnumeric poskytuje nástroje pro automatické opravy běžných jednoduchých chyb. Opravy se nastavují a zapínají pomocí dialogového okna „Automatické opravy“ dostupného přes Automaticky opravovat v nabídce Nástroje.

##### Dialogové okno automatických oprav.

Obrázek dialogového okna automatických oprav.

##### Automaticky opravovat názvy dnů

Pokud je toto pravidlo oprav aktivní, je první písmeno v názvu dne automaticky převedené na velké. Platí to jen pro anglické názvy, protože v češtině se názvy dnů píšou malými písmeny. Například „monday“ bude automaticky převedené na „Monday“.

##### Automaticky opravovat úvodní velká písmena

Běžnou chybou je o něco delší přidržení klávesy Shift, než by mělo být, při psaní počátečního velkého písmene. Následkem jsou dvě velká počáteční písmena místo jednoho. Když je aktivované toto opravné pravidlo, druhé písmeno slova se dvěma počátečními velkými písmeny se automaticky převede na malé. Například napíšete do buňky „SOučet“ a dojde k automatické opravě na „Součet“. Nevztahuje se to ale na dvoupísmenná slova, u těch k náhradě nedochází.

U tohoto nástroje se dají definovat výjimky. Například nechcete, aby docházelo při psaní k opravě u zkratky „MHz“. Stačí tuto výjimku zapsat do spodního pole „Neopravovat“ a zmáčknout tlačítko „Přidat“. Slovo se tím přidá do seznamu výjimek. Jestli z výjimek naopak chcete slovo odebrat, zmáčkněte tlačítko „Odstranit“.

##### Automaticky opravovat první písmeno

Když je aktivované toto opravné pravidlo, bude se automaticky měnit na velké první písmeno věty, pokud jej omylem napíšete malé. Za větu je považován jen text, který končí tečkou.

U tohoto nástroje je možné definovat výjimky. Například nechcete, aby se opravovalo velké písmeno ve zkratce k.ú. nebo p.č. a podobných. Stačí tuto výjimku zapsat do spodního pole „Neměnit na velké písmeno po“ a zmáčknout tlačítko „Přidat“. Slovo se tím přidá do seznamu výjimek. Jestli z výjimek naopak chcete slovo odebrat, zmáčkněte tlačítko „Odstranit“.

#### Používání šablon formátu

Tento oddíl zatím nebyl napsán.

#### Generování řad náhodných čísel

##### Dialogové okno generátoru náhodných čísel

Obrázek generátoru náhodných čísel.

Generátory náhodných čísel se používají k získání řady náhodných čísel. Generátory v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric umí generovat náhodná čísla s různým rozdělením pravděpodobnosti.

Zvolte jedno náhodné rozdělení ze seznamu Rozdělení. Podporované jsou následující: diskrétní, normální, Poissonovo, exponenciální, binomické, negativní binomické, Bernoullihoa a rovnoměrné.

Určete parametry vybraného rozdělení:

Diskrétní náhodné rozdělení

- Určete vstupní rozsah hodnot a pravděpodobností ve vstupním poli Vstupní oblast hodnota a pravděpodobností:. Jedná se o tabulku obsahující dva sloupce a libovolný počet řádků. První sloupec určuje diskrétní náhodné hodnoty a druhý jejich pravděpodobnost. Diskrétní náhodné hodnoty nemusí nutně být čísla, můžete použít třeba i řetězec. Součet pravděpodobností ve druhém sloupci by měl být právě 1. Například mějme hodnoty A, B, C a D v buňkách A1:A4 a hodnoty 0,1, 0,4, 0,2 a 0,3 v B1:B4. Pak jako rozsah zadáte A1:B4.

  Pokud pravděpodobnost nevychází do 1, automaticky se úměrně přizpůsobí.

Normální náhodné rozdělení

- Určete střední hodnotu a směrodatnou odchylku. Výchozí hodnoty jsou 0 pro střední hodnotu a 1 pro směrodatnou odchylku.

Poissonovo náhodné rozdělení

- Určete lambdu v poli Lambda. Jedná se o průměrný počet událostí v jednotkovém časovém intervalu.

Exponenciální náhodné rozdělení

- Určete `b` v poli Hodnota b.

Binomické náhodné rozdělení

- Zadejte pravděpodobnost úspěchu (`p`) v poli Hodnota p a počet pokusů (`n`) v poli Počet pokusů. Binomické rozdělení je diskrétní rozdělení, ve kterém experiment sestává z `n` stejných pokusů. Každý z nich je nezávislý na ostatních pokusech a má dva možné výsledky, úspěch nebo neúspěch. Pravděpodobnost úspěchu `p` je mezi jednotlivými pokusy konstantní. Střední hodnota náhodné proměnné, která má binomické rozdělení je `E(X) = np` a rozptyl je `var(X) = np(1-p)`.

Negativní binomické rozdělení

- Zadejte pravděpodobnost úspěchu `p` v poli Hodnota p a počet neúspěchů `r` v poli Počet neúspěchů. Negativní binomické rozdělení je diskrétní rozdělení, ve kterém experiment sestává z posloupnosti nezávislých pokusů. Každý z nich má dva možné výsledky, úspěch nebo neúspěch. Pravděpodobnost úspěchu `p` je mezi jednotlivými pokusy konstantní. V pokusech se pokračuje, dokud není dosaženo `r` neúspěchů, kde `r` je pevně dané. Střední hodnota náhodné proměnné, která má negativní binomické rozdělení je `E(X) = r(1-p)/p` a rozptyl je `var(X) = r(1-p)/p^2`.

Bernoulliho náhodné rozdělení

- Zadejte pravděpodobnost úspěchu (`p`) do pole Hodnota p. `p` je hodnota pravděpodobnosti v rozmezí 0 až 1. Bernoulliho rozdělení má dvě náhodné hodnoty, 0 a 1, a `p` je pravděpodobnost, že padne 1. Střední hodnota náhodné proměnné, která má Bernoulliho rozdělení, je `E(X) = 1(p) + 0(1-p) = p` a rozptyl je `var(X) = p(1-p)`.

Rovnoměrné náhodné rozdělení

- Určete rozsah výskytu náhodné proměnné pomocí polí Dolní mez: a Horní mez:. Výchozími hodnotami jsou 0 a 1.

Zadejte počet proměnných do pole Počet proměnných: na stránce Volby. Tím určíte počet sloupců náhodných proměnných, které se vygenerují.

Zadejte počet náhodných čísel pro každou z proměnných do pole Velikost vzorku: na té samé stránce. Tím určíte počet řádků náhodných proměnných, které se vygenerují.

##### Příklad nějakých dat pro generátor náhodných čísel

Obrázek s příkladem nějakých dat pro generátor náhodných čísel.

##### Používání generátoru náhodných čísel

random-example-1 zobrazuje nějaká ukázková data a random-example-2 k nim příslušný výstup.

##### Výstup generátoru náhodných čísel

Obrázek s výstupem z generátoru náhodných čísel.

### Získání dat z externího zdroje

Data se běžně získávají z externích zdrojů, tj. z jiných souborů, ať už ve formátu některého tabulkového kalkulátoru nebo v textovém formátu s oddělovači, z jiných aplikací pomocí kopírování/vkládání dat nebo z externích aplikací, které poskytují databáze nebo vysílání datových proudů.

#### Získávání dat z externích souborů

Data, která již existují v externím souboru, je možné do pracovního sešitu naimportovat tak, že je nejprve otevřete v samostatné instanci aplikace Gnumeric a následně potřebná data zkopírujete do správného pracovního sešitu.

V aplikaci Gnumeric se dají otevřít data obsažená v externích souborech ve formátech několika jiných tabulkových kalkulátorů. Konkrétně umí otevírat soubory ve formátech Applix™, GNU Oleo, Lotus 123™, Microsoft Excel™, Multiplan™, OpenOffice Calc nebo StarOffice Calc™, Plan Perfect™, Quattro Pro™, sc a XSpread nebo Xbase.

V aplikaci Gnumeric se dají otevřít také data obsažená v textových souborech, které jsou správně naformátované přesně definovaným způsobem. Konkrétně umí otevírat soubory ve formátu Data Interchange Format, formátované jako tabulky HTML nebo formátované jak prostý text s hodnotami oddělenými čárkou nebo tabulátorem. Otevírání textových souborů je uživatelsky nastavitelné, takže se do Gnumericu dají správné importovat textové soubory obsahující textová data formátovaná podle široké škály schémat. Získávání dat z takovýchto zdrojů je vysvětleno dopodrobna v oddíle s názvem sect-file-open.

Data, která jsou otevřená v samostatné instanci aplikace Gnumeric je možné kopírovat a vkládat do aktuálního sešitu pomocí příkazů kopírovat/vložit, které jsou vysvětlené v sect-movecopy-cutandpaste.

#### Získání dat pomocí vyjmutí a vložení

Data z jiného pracovního sešitu Gnumeric, nebo i jiné aplikace, se dají získat pomocí myši přes operace kopírovat a vložit. Popis najdete dále v oddíle s názvem sect-movecopy-xclipboard.

#### Získávání dat z databáze

Tohle zatím nebylo napsáno.

#### Získání dat z internetového datového proudu

Gnumeric byl připojen k externím zdrojům dat, například pomocí experimentálního zásuvného modulu ke službě poskytující datový proud s cenovými nabídkami zboží. To vyžaduje znalost psaní programového kódu. Informace o rozšiřování aplikace Gnumeric vyvíjením zásuvných modulů můžete najít v oddíle s názvem sect-extending-plugins a současný zdrojový kód najdete ve složce `gnumeric/plugins/sample_datasource/` (ať už v instalaci aplikace Gnumeric ve vaší distribuci nebo ve zdrojovém kódu aplikace staženém z repozitáře).

### Výběr buněk a rozsahu buněk

Tím, že vyberete více buněk naráz, může běžné operace provádět na více, právě těch vybraných, buňkách naráz. K těmto operacím patří vkládání dat, kopírování buněk a některé další operace.

Některé operace se nedají provádět na výběru libovolného tvaru. Například Gnumeric nemusí správně přeuspořádat pracovní list, když byste smazali nesouvislou skupinu buněk, takže tato operace není vůbec umožněna. Pokud se uživatel o nějakou takovou operaci pokusí, zobrazí se mu varování.

#### Jednoduché výběry

K nejjednoduššímu výběru patří výběr jedné buňky. Většinou stačí jednoduše kliknout levým tlačítkem myši ve chvíli, kdy je ukazatel myši nad požadovanou buňkou, a ta se vybere.

Vybraná buňka je vyznačená dvojitou černou linkou s malým černých čtverečkem v pravém dolním rohu. Právě vybraná buňka je ta, která je zrovna zaměřená a přijímá vstupy z klávesnice.

##### Vybraná buňka.

Obrázek samostatné vybrané buňky.

Aby buňka byla vybraná, stačí jednoduše nad ní najet ukazatelem myši v podobě bílého kříže a zmáčknout levé tlačítko myši. Existuje ale jedna výjimka: Když buňka obsahuje hypertextový odkaz, ukazatel myši se změní na ručičku a kliknutí levým tlačítkem aktivuje daný odkaz. V takovém případě můžete buňku vybrat kliknutím prostředním tlačítkem myši.

##### Výběr buňky pomocí ukazatele myši.

Obrázek ukazatele vybírajícího buňku.

#### Vybírání více buněk

Může být vybráno i několik buněk naráz. Když je ji vybráno více, jsou zvýrazněné světle modrou barvou. Když je vybraný jeden blok buněk, je okolo něj dvojitý černý obrys a všechny buňky ve výběru, kromě první, jsou zobrazené světle modře.

##### Výběr více buněk

Obrázek souvislého výběru buněk.

##### Souvislé výběry

Když chcete vytvořit souvislý výběr buněk, najeďte ukazatelem myši v podobě bílého kříže nad buňku v jedno z rohů budoucího bloku výběru, zmáčkněte a držte levé tlačítko myši a táhněte myší do protějšího rohu výběru buněk. Tam tlačítko uvolněte. Tím se blok buněk vybere.

K výběru souvislého bloku buněk se dá použít i kurzorových šipek na klávesnici. Pro vybrání buněk tímto způsobem nejprve vyberte buňku v jednom z rohů budoucího bloku výběru. Pak za stálého držení klávesy Shift použijte kurzorové šipky k roztažení výběru na souvislý blok.

###### Více buněk vybíraných ukazatelem myši.

Obrázek vybraného bloku a ukazatele myši.

##### Nesouvislé výběry

Dá se vybrat i nesouvislá skupina buněk tak, že vybíráte buňky nebo bloky buněk a držíte při tom zmáčknutou klávesu Ctrl. Když chcete vybrat nesouvislou skupinu buněk, nejprve vyberte buňku, nebo skupinu buněk, jak bylo vysvětleno v předchozím, a pak zmáčkněte a držte klávesu Ctrl a pokračujte ve výběru dalších buněk. Všechny buňky, které takto vyberete, budou přidány ke stávajícímu výběru. Všechny vybrané buňky budou zobrazené světle modře. Buňky se dají přidávat buď jednotlivě nebo jako souvislé bloky. Buňka se dá do výběru přidat jen jednou, když ji takto vyberete podruhé, z výběru se odebere, a tak se to opakuje dokola.

###### Nesouvislý výběr buněk.

Obrázek vícenásobného výběru.

#### Pokročilé postupy výběru

Existuje několik způsobů, jak vybírat přímo pomocí klávesnice. Může to být rychlejší, než použití ukazatele myši. Jak bylo vysvětleno v předchozím, nejjednodušší je použít Shift a k tomu klávesy se šipkami.

Abyste vybrali celý řádek buněk, zmáčkněte kombinaci kláves Shift mezerník. To stejné se stane po kliknutí na záhlaví řádku vlevo na listě.

##### Vybraný celý řádek.

Obrázek s vybraným řádkem.

Abyste vybrali celý sloupec buněk, zmáčkněte kombinaci kláves Ctrl mezerník. To stejné se stane po kliknutí na záhlaví sloupce nahoře na listě.

##### Vybraný celý sloupec.

Obrázek s vybraným sloupcem.

Abyste vybrali celý list, zmáčkněte kombinaci kláves Ctrl A. To stejné se stane po kliknutí na tlačítko vlevo nahoře v záhlavích listu.

##### Vybraný celý pracovní list.

Obrázek s vybraným celým pracovním sešitem.

Následující seznam shrnuje klávesové zkratky, které můžete použit k výběru rozsáhlých bloků buněk.

- Shift šipka: Definovat výběr pomocí kurzorových kláves.

- Ctrl šipka: Skočit na konec aktuální oblasti.

- Alt mezerník: Vybrat aktuální řádek.

- Ctrl mezerník Vybrat aktuální sloupec.

- Ctrl A : Vybrat celý list.

- Ctrl/: Vybrat maticový vzorec okolo aktuálně upravovaného místa.

### Přesun a kopírování dat

Data, která jste do tabulkového kalkulátoru už jednou zadali, můžete přesouvat na jiná míst a případně duplikovat. Nejsnazším způsobem, jako to dělat, je přesouvat výběr. K další, pokročilejším, způsobům patří běžné kopírovat/vyjmout a následné vložení na nové místo. U tohoto způsobu je ale také možné data při vkládání měnit, což může být dost podstatná funkce.

#### POZNÁMKA

V současnosti Gnumeric podporuje jen kopírování, vyjímaní a vkládání jednoduchého výběru nebo výběru souvislé oblasti, jak je popsáno v sect-data-selections. Nemůžete kopírovat, vyjímat a vkládat nesouvislé výběry.

Často je potřeba zkopírovat výsledek složitějších výpočtů na nové místo. Dělá se to tak, že se data vyberou a zkopírují do schránky a následně se použije Jako hodnotu z dialogového okna Vložit jinak…. Vysvětlené to je níže v sect-movecopy-pastespecial.

#### Jednoduché kopírování a přesun

Nejjednodušším způsobem, jako přesunout nebo zkopírovat buňku, či skupinu buněk, je vybrat je a pak použít myš k přetažení výběru na nové místo.

1. Vyberte kliknutím buňku, kterou chcete přesunout. Můžete vybrat i celý rozsah buněk, jak je popsáno v sect-data-selections.

2. Klikněte levým tlačítkem myši na okraj výběru (kdekoliv vyjma čtverečku pro automatické vyplňování vpravo dole). K přesunu použijte samotné levé tlačítko, pro zkopírování kombinaci Ctrl+left.

3. Přetáhněte výběr na nové místo.

4. Uvolněte tlačítko myši.

Vybrané buňky budou zkopírované nebo přesunuté na nové místo. Přesouvá se jak obsah buněk, tak jejich formátování. Při kopírování se změní relativní odkazy ve vzorcích, jak je popsáno v sect-data-formulas-references. Při přesunu se do relativních odkazů nezasahuje.

#### Vyjmout, kopírovat a vložit

Dalším, pružnějším, způsobem kopírování či přesunu výběru je použití operací vyjmout, kopírovat a vložit. Tyto operace umožňují uživateli kopírovat nebo přesouvat buňky do schránky a obsah schránky pak vkládat na jiné místo nebo i do jiného pracovního sešitu.

##### Vyjmutí výběru do schránky

Když chcete vyjmout buňku, nebo výběr buněk, do schránky, měli byste je označit, jak je popsáno v sect-data-selections a dále použít jeden z těchto postupů:

- Použijte klávesovou zkratku Ctrl X.

- Zvolte Vyjmout z nabídky Upravit.

- Klikněte na tlačítko Obrázek tlačítka Vyjmout z nástrojové lišty.Vyjmout na nástrojové liště.

- Klikněte pravým tlačítkem na výběr a zvolte v kontextové nabídce Vyjmout.

Výběr se zkopíruje do schránky. Navíc se obrys začne zobrazovat v podobě „pochodujících mravenců“. Na nové místo se výběr přesune až v okamžiku, kdy zvolíte příkaz Vložit, viz níže.

###### POZNÁMKA

Všimněte si, že výběr zůstává na svém místě, dokud jej nevložíte na nové. Jestliže chcete smazat výběr, aniž byste jej někam vkládali, použijte místo toho příkaz Odstranit.

##### Kopírování výběru do schránky

Když chcete zkopírovat buňku nebo výběr do schránky, měli byste vybrat buňku, nebo rozsah buněk, jak je popsáno v sect-data-selections a pak použít jeden z následujících postupů:

- Použijte klávesovou zkratu Ctrl C.

- Zvolte Kopírovat z nabídky Upravit.

- Klikněte na tlačítko Obrázek tlačítka Kopírovat z nástrojové lišty. Kopírovat na nástrojové liště.

- Klikněte pravým tlačítkem na výběr a v kontextové nabídce zvolte Kopírovat.

Výběr se zkopíruje do schránky. Pro připomenutí, výběr bude ohraničen „pochodujícími mravenci“. Na nové míst se zkopíruje ve chvíli, kdy zvolíte příkaz Vložit popsaný níže.

##### Vkládání ze schránky

Když chcete vložit obsah schránky (ten, který jste předtím do schránky vyjmuli/zkopírovali) na nové místo, stačí kliknout na buňku a použít jednu z následujících metod:

- Použijte klávesovou zkratku Ctrl V.

- Zvolte Vložit z nabídky Upravit.

- Klikněte na tlačítko Obrázek tlačítka vložit z nástrojové lišty. Vložit na nástrojové liště.

- Klikněte pravým tlačítkem na buňku a v kontextové nabídce zvolte Vložit.

Obsah schránky bude vložen bude vložen do tabulkového kalkulátoru tak, že vybraná buňka se stane levým horním rohem výběru. Z původního výběru se přenese rovněž formátování.

Pokud vkládáte výběr, který byl do schránky zkopírován, všechny relativní odkazy na buňky ve vzorcích se změní tak, jak je popsáno v sect-data-formulas-references. Výběr nadále zůstane k dispozici ve schránce, takže jej můžete vkládat opakovaně. Navíc původní výběr zůstane ohraničený „pochodujícími mravenci“.

Pokud vkládáte výběr, který byl do schránky výjmut, všechny relativní odkazy na buňky ve vzorcích zůstanou nedotčené. Původní výběr se z pracovního sešitu odstraní a schránka se vymaže.

#### Speciální vkládání

Všechny doposud popsané postupy přesunou nebo zkopírují data na nové místo jako identickou kopii původních buněk. To znamená, že se na nové místo zkopírují jak obsah, tak formátování původního výběru, až že data, která byla na novém místě původně, se smažou. Často je ale zapotřebí data před vložením nějak pozměnit, nebo sloučit se stávajícími daty na novém místě. To vše umožňuje příkaz Vložit jinak…

Příkaz Vložit jinak… může pracovat úplně stejně, jako příkaz Vložit, nebo může vložit jen obsah, jen formátování, vypočítané hodnoty z původních buněk.

Příkaz Vložit jinak… je přístupný, kdy výběr vyjmete nebo zkopírujete jedním ze dvou způsobů, jak bylo popsáno výše. Nejprve musí být vybráno místo, kam chcete vkládat. Jednodušším způsobem, jak to udělat, je vybrat buňku, která bude levým horním rohem oblasti vkládaných buněk. Druhou možností je vybrat přesně oblast, do které vkládané buňky zapadnou. Po té, co provedete výběr, zvolte příkaz Vložit jinak… z nabídky Upravit nebo z kontextové nabídky, která se objeví po kliknutí pravým tlačítkem v oblasti mřížky s buňkami.

Položka nabídky Vložit jinak… otevře dialogové okno se třemi kategoriemi. Nastavení je ve výchozím stavu takové, že se chová stejně jako běžný příkaz Vložit.

The first set of choices allow the user to control the data pasted.The user can choose to limit the pasting to only the cell contents (no cell formatting is copied) or the opposite only cell formats copied (no contents). Furthermore, the user can insert the selection while transforming all the contents into values only. Formulas will be replaced by their values.

Druhá sada přepínačů umožňuje uživateli provádět jednoduché matematické operace během vkládání. Tyto operace využívají stávající obsah buněk v cílové oblasti a současně obsah schránky. Například, když vkládáte buňku obsahující číslo 5 do buňky zrovna obsahující číslo 10 a vyberte variantu Vydělit, bude výsledek 10/5=2. Pokud je vybráno Žádná, prostě se jen přepíše obsah cílových buněk obsahem ze schránky (což je výchozí chování).

Poslední sada voleb obsahuje následující:

- Transponovat – tato volba transponuje výběr, tj. zamění řádky a sloupce. Tím se výběr o k řádcích a n sloupcích stane rozsahem o n řádcích a k sloupcích, takže první řádek bude prvním sloupcem atd.

- Přeskočit prázdné – tato volba zabrání aplikaci Gnumeric v provádění akcí u buněk ve výběru, které jsou prázdné. U takovýchto buněk zůstane zachován stávající obsah v cílové oblasti.

#### Kopírování a vkládání mezi aplikací Gnumeric a jinými aplikacemi

Příkazy vyjmout/kopírovat a vložit, popsané v předchozích částech, poskytují možnost kopírovat a přesouvat výběr z jednoho místa na druhé v rámci jednoho tabulkového kalkulátoru, mezi různými tabulkovými kalkulátory, ale i výměnu data mezi tabulkovým kalkulátorem Gnumeric a jinými aplikacemi přes schránku sdílenou všemi aplikacemi pro grafické prostředí.

Kdykoliv zkopírujete či vyjmete výběr v aplikaci Gnumeric, uloží se do schránky jak samotné aplikace, tak serveru X. V globální schránce serveru X je uložený v podobě textu se vzorci nahrazenými jejich vypočtenými hodnotami a hodnotami buněk oddělenými pomocí mezer.

Když chcete vložit výběr ze schránky X vložit do aplikace, klikněte prostředním tlačítkem myši (pokud máte jen dvoutlačítkovou myš, může prostřední tlačítko nahradit současným zmáčknutím levého i pravého tlačítka). Většina aplikací poskytuje také klávesovou zkratku (obvykle Ctrl V) a nabídku Upravit Vložit.

Abyste mohli vložit výběr z jiné aplikace do tabulkového kalkulátoru Gnumeric, zkopírujte výběr do schránky serveru X. Někdy stačí pouhý výběr myší, jindy je potřeba použít klávesovou zkratku Ctrl C nebo nabídku Upravit Kopírovat. Pak už můžete vkládat do Gnumericu pomocí příkazu Vložit popsaném v předchozím. Tento příkaz automaticky vloží obsah schránky serveru X, pokud je interní schránka aplikace Gnumeric prázdná.

Vložení ze schránky X způsobí v aplikaci Gnumeric automatické vyvolání průvodce Importem textu, který vás navede importem prostého textu ze schránky serveru X do tabulkového kalkulátoru. Tento průvodce je popsán v sect-file-textImport.

### Mazání dat

Tento oddíl je potřeba napsat.

### Vkládání nových datových buněk

Tento oddíl je potřeba napsat.

### Formátování buněk

V tomto oddíle je popsáno, jak formátovat vzhled dat v buňkách. Oddíl sect-data-format-conditional pak popisuje pokročilejší způsoby formátování, které závisí na různých podmínkách, včetně aktuální hodnoty v buňce a/nebo hodnotách v dalších buňkách.

Formát buněk vám umožňuje měnit je způsob, jakým data v tabulce vypadají. Je důležité mít na paměti, že se změní jen jejich vnější prezentace, samotná hodnota dat zůstává beze změny.

K dispozici jsou volby pro měny, vědeckou notaci, data, časy, zlomky a další. Kladná a záporná čísla se dají rozlišit barvou a formátem, aby se dala lépe sledovat. Předchystané je velké množství formátů pro datum a čas, prakticky vše, nač si jen vzpomenete. Ve formátu si můžete nastavit také font, barvu pozadí a ohraničení vybraných buněk.

A navíc, pokročilé volby formátování nabízí uzamknutí některých buněk, aby se jejich obsah nedal měnit, nebo omezení rozsahu hodnot, které lze do vybraných buněk zadat.

Ke změně formátování buňky, nebo více vybraných buněk, můžete použít buď dialogové okno Formát buněk, ve kterém najdete všechny volby formátování, nebo konkrétní formátovací prvky dostupné v podobě tlačítek na formátovací nástrojové liště.

Toto dialogové okno, které můžete vidět na fig-number-format-dialog, poskytuje přístup ke všem volbám formátování.

#### Dialogové okno Formát buněk

Obrázek dialogového okna „Formát buněk“ otevřeného na kartě „Číslo“.

Než otevřete toto dialogové okno, vyberte buňku, nebo rozsah buněk, které chcete formátovat (jak vybrat buňky viz sect-data-selections) a pak použijte jeden z následujících postupů:

- Použijte klávesovou zkratku Ctrl 1 (jedná se o číslici jedna, ne o písmeno malé l).

- Zvolte v hlavní nabídce Formát Buňky…

- Klikněte pravým tlačítkem myši v oblasti s mřížkou buněk a zvolte v kontextové nabídce Formát buněk…

Dialogové okno Formát buněk obsahuje karty Číslo, Zarovnání, Font, Ohraničení, Pozadí, Ochrana a Ověření. Tyto karty jsou podrobně popsané v následujících oddílech.

Když chcete nastavit některou z voleb formátování, vyberte příslušnou kartu, nastavte kýženou volbu a klikněte na Budiž. Tím se použijí všechny volby, které jste nastavili (ve všech kartách) a dialogové okno Formát buněk se zavře. Můžete kliknout také na Použít, čímž se nastavení použijí, ale dialogové okno zůstane otevřené. Kliknutím na Zavřít se dialogové okno zavře, aniž by se nastavení použila.

K některým nejčastěji používaným volbám formátování, jako je font, pozadí a zarovnání, se dá dostat i přes tlačítka na formátovací nástrojové liště. Tato nástrojová lišta je podrobně rozebraná v fmt-toolbar.

#### Karta Číslo

Na této kartě si můžete volit formát pro obsah buněk. Na výběr máte z několika přednastavených formátovacích stylů, které by měly stačit pro většinu běžných případů použití. Pokud ani jeden nevyhovuje vašim potřebám, můžete si vytvořit i vlastní.

Když chcete použít některý přednastavený, vyberte na levé straně kliknutím kategorii (jako je Číslo nebo Datum). Na pravé straně se vám zobrazí, jak bude vybraná buňka se zvoleným formátem vypadat a některé doplňující volby k danému formátu.

Zde je seznam všech dostupných kategorií formátu:

Obecné

- Švýcarský nůž pro formátování. Pokusí se zobrazit hodnotu „nejlepším“ možným způsobem. Volby formátu závisí na velikosti buňky a Gnumeric se snaží odhadnout „typ“ zobrazované hodnoty (číslo, datum, čas, …).

Číslo

- Zobrazuje čísla s 0 až 30 číslicemi za desetinnou čárkou. Záporná čísla se mohou zobrazovat normálně, v závorkách nebo červenou barvou. Volitelně se může přidat oddělovač tisíců (vždy po třech řádech – tisíc, milión, …). Jak desetinný oddělovač, tak oddělovač tisíců, mají podporu pro národní prostředí.

Měna

- Podobné, jako Číslo, ale navíc se symbolem měny. K aktuálně podporovaným symbolům patří `$`, `¥`, `£`, `¤` a třípísmenné zkratky všech hlavních měn. Jako výchozí použije `Gnumeric` symbol měly a její umístění (před nebo za číslo) příslušně národnímu prostředí.

Účetní

- Speciální varianta Měny, která klade důraz na zarovnání záporných čísel. Postará se o přidání místa před kladná čísla, aby byla zarovnaná se zápornými.

Datum

- Tato kategorie obsahuje různé formáty pro prezentaci data. Jako výchozí použije Gnumeric formát data odpovídající vašemu národnímu nastavení (nastavení země a jazyka). Můžete si ale ručně zvolit z mnoha dalších formátů nabízených v seznamu na pravé straně dialogového okna. Zde je vysvětlení kódů použitých v těchto formátech:

  - d: den v měsíci (jedna nebo dvě číslice). Příklad: 9

  - dd: den v měsíci (dvě číslice). Příklad: 09

  - ddd: den v týdnu (zkratka názvu). Příklad: St

  - m: měsíc (jedna nebo dvě číslice). Příklad: 3

  - mm: měsíc (dvě číslice). Příklad: 03

  - mmm: měsíc (zkratka názvu; čeština pro to nemá žádný standard a není to v ní vhodné používat). Příklad: bře

  - mmmm: měsíc (celý název). Příklad: březen.

  - mmmmm: měsíc (první písmeno). Příklad: B

  - yyyy: rok (čtyři číslice). Příklad: 1967.

  - yy: poslední dvě číslice roku. Příklad: 67.

  Některé formáty data zahrnují i zobrazení času, k čemuž se používají kódy uvedené níže. Příklady formátování data jsou zobrazené v number-format-date-examples.

Čas

- Tato kategorie obsahuje různé formáty pro prezentaci času. Můžete volit z mnoha předchystaných formátů v seznamu na pravé straně dialogového okna. Zde jsou vysvětlené významy jednotlivých použitých kódů:

  - h: hodiny.

  - mm: minuty.

  - ss: sekundy.

  Někdy může být zapotřebí zobrazit i údaj vyšší než 24 hodin nebo 60 minut či sekund, bez zvyšování jednotky zobrazené vedle časové hodnoty (např. 25 hodin namísto 1 den + 1 hodina). Pro dosažení tohoto efektu použijte kódy „[h]“, „[mm]“ a „[ss]“. Příklady naformátovaných časů jsou ukázané v number-format-time-examples.

Procenta

- Vynásobí hodnotu krát 100 a připojí znak procenta. Lze používat s 0 až 30 číslicemi za desetinnou čárkou.

Zlomek

- Pokusí se co nejlépe vyjádřit reálné číslo v podobě zlomku, buď s konkrétně určeným jmenovatelem, nebo se jmenovatelem o maximálním počtu číslic.

Vědecké

- Formátuje hodnotu ve vědecké notaci, například `5,334 E 6` pro `5 334 000`. Za desetinnou čárkou může být až 30 číslic. V současnosti není nabízen žádný mechanizmus, jak určit exponent.

Text

- Zachází s číselnou hodnotou jak s textem. Číslo zobrazí s nejvyšší možnou přesností a zapomene, že se případně jedná o datum nebo čas.

  ##### TIP

  V případě, že sešit obsahuje výrobní čísla, identifikační čísla a podobné údaje, zvolte pro ně formát Text. Pokud zvolíte Obecný nebo Číslo, odstraní Gnumeric úvodní nuly, takže například `01124` se zobrazí jako `1124`.

Vlastní

- V této kategorii si můžete definovat svůj vlastní formát. To je ale vhodné jen pro pokročilé uživatele, protože to vyžaduje pochopení kódů používaných aplikací Gnumeric interně pro popis formátu. Pro zjednodušení nabízí kategorie seznam kódů pro všechny předdefinované formáty, takže si můžete vlastní formát vytvořit pouhou úpravou některé ze stávajících, místo abyste jej musili psát celý od začátku.

#### Příklady formátů data

formát | příklad
Obecné | 36068,755
m/d/yy | d/m/yy | 9/30/98 | 30/9/98
m/d/yyyy | d/m/yyyy | 9/30/1998 | 30/9/1998
d-mmm-yy | mmm-d-yy | 30-lis-98 | lis-30-98
d-mmm-yyyy | mmm-d-yyyy | 30-lis-1998 | lis-30-1998
d-mmm | mmm-d | 30-lis | lis-30
d-mm | mm-d | 30-09 | 09-30
mmm/d | d/mmm | lis/30 | 30/lis
mm/d | d/mm | 09/30 | 30/09
mm/dd/yy | dd/mm/yy | 09/30/98 | 30/09/98
mm/dd/yyyy | dd/mm/yyyy | 09/30/1998 | 30/09/1998
mmm/dd/yy | dd/mmm/yy | lis/30/98 | 30/lis/98
mmm/dd/yyyy | dd/mmm/yyyy | lis/30/1998 | 30/lis/1998
mmm/ddd/yy | ddd/mmm/yy | lis/St/98 | St/lis/98
mmm/ddd/yyyy | ddd/mmm/yyyy | lis/St/1998 | St/lis/1998
mm/ddd/yy | ddd/mm/yy | 09/St/98 | St/09/98
mm/ddd/yyyy | ddd/mm/yyyy | 09/St/1998 | St/09/1998
mmm-yy | lis-98
mmm-yyyy | lis-1998
mmmm-yy | listopad-98
mmmm-yyyy | listopad-1998
d/m/yy h:mm | m/d/yy h:mm | 9/30/98 18:07 | 30/9/98 187:07
d/m/yyyy h:mm | m/d/yyyy h:mm | 9/30/1998 18:07 | 30/9/1998 187:07
yyyy/mm/d | 1998/09/30
yyyy/mmm/d | 1998/lis/30
yyyy/mm/dd | 1998/09/30
yyyy/mmm/dd | 1998/lis/30
yyyy-mm-d | 1998-09-30
yyyy-mmm-d | 1998-lis-3
yyyy-mm-dd | 1998-09-30
yyyy-mmm-d | 1998-lis-30
yy | 98
yyyy | 1998

#### Příklady formátů času

formát | příklad
Obecné | 36068,755
h:mm AM/PM | 6:07 PM
h:mm:ss AM/PM | 6:07:12 PM
h:mm | 18:07
h:mm:ss | 18:07:12
m/d/yy h:mm | 9/30/98 18:07
d/m/yy h:mm | 30/9/98 18:07
mm:ss | 07:12
[h]:mm:ss | 865650:07:12
[h]:mm | 865650:07
[mm]:ss | 51939007:12
[ss] | 3116340432

#### Karty Zarovnání, Font, Ohraničení a Pozadí

##### Karta Zarovnání

Tato karta umožňuje nastavit vodorovné a svislé zarovnání a volby toku textu.

###### Karta Zarovnání

Obrázek formátovacího dialogového okna otevřeného na kartě „Zarovnání“.

##### Volby vodorovného zarovnání.

Obecné

- Standardní výchozí zarovnání. Použije zarovnání doprava pro čísla a vzorce a zarovnání doleva pro textové řetězce.

Vlevo

- Zarovnání celého obsahu buňky doleva.

Na střed

- Vystředění celého obsahu buňky.

Vpravo

- Zarovnání celého obsahu buňky doprava.

Vyplnit

- Vyplní celou šířku buňky obsahem. Dosáhne toho opakováním obsahu buňky tolikrát, kolikrát je zapotřebí na její šířku.

Rozprostřít

- U textů zalomí dlouhé řádky a zarovná je doleva. Pro netextová data je to to stejné, jako zarovnání Vlevo.

Na střed výběru

- Vystředí obsah buněk, takže střed každého řádku bude zarovnaný se středem ostatních řádků. Funguje jen pro více buněk naráz.

U zarovnání Doleva a Doprava se dá navíc určit odsazení zleva (resp. zprava) od kraje buňky. Odsazení se měří v násobcích aktuální velikosti fontu: pro font velikosti 10 se odsazením 4 míní 40 pts.

##### Volby svislého zarovnání

Nahoru

- Zarovná horní část obsahu buňky s horní částí buňky.

Na střed

- Vystředí svisle obsah buňky. Výsledkem je stejnoměrné volné místo nahoře a dole.

Dolů

- Zarovná obsah buňky s dolním okrajem buňky.

Rozprostřít

- U textu zalomí dlouhé řádky a jednotlivé řádky pak roztáhne, aby vyplnily celou buňku. Pro ostatní typy dat (nebo i text, který není dostatečně dlouhý), se to projeví stejně jako zarovnání Dolů.

##### Karta Font

Na této kartě můžete měnit font použitý pro obsah buněk.

###### Karta Font

Obrázek dialogového okna „Formát buněk“ otevřeného na kartě „Font“.
Když chcete font pro buňku změnit, vyberte rodinu fontů (např. Liberation, DejaVu apod.), styl (Normální, Tučné, …) a velikost v tiskových bodech. Můžete si také vybrat barvu a speciální efekty, jako je podtržení nebo přeškrtnutí.

Gnumeric umožňuje použít kterýkoliv font, který vidí tiskový systém GNOME – gnome-print. Ty stejné fonty se používají pro obrazovku i pro tisk, díky čemuž vytisknutý dokument vypadá stejně, jako ten na obrazovce. Pokročilé uživatelem můžeme odkázat na dokumentaci k balíčku gnome-print, kde najdou více o přidávání a správě fontů v GNOME.

###### TIP

Rychlejší cestou, jak změnit písmo u vybraných buněk, je použít formátovací nástrojovou lištu.

##### Karta Ohraničení

Na této kartě si můžete zvolit ohraničení vybraných buněk. Na výběr máte z mnoha stylů rámečků (žádný, jednoduchá čára, dvojitá čára, …) a barev. Můžete mít různé typy ohraničení na různých stranách buňky.

###### Karta Ohraničení

Obrázek dialogového okna „Formát buněk“ otevřeného na kartě „Ohraničení“.
Když chcete zvolit ohraničení pro buňku, či výběr buněk, vyberte styl a barvu na pravé straně karty a pak klikněte vlevo na kartě na tlačítko odpovídající straně buňky. Mimo tlačítek pro levou, pravou, horní a dolní stranu máte k dispozici také tlačítka pro obě úhlopříčky. (Doslovně vzato, úhlopříčky nejsou ohraničení, ale na tuhle kartu se tak nějak přirozené hodí.) Pod zmíněnými tlačítky je řádek obsahující další dvě tlačítka Žádné a Okolo. Kliknutím na Žádné se odstraní všechna ohraničení buňky, kliknutím na Okolo s vloží na všechny hrany výběru buněk jako celku.

Všimněte si, že pro výběr buněk tato tlačítka přidají ohraničení na jednu ze stran celého výběru, ne jednotlivým buňkám. Například tlačítko Dole přidá ohraničení podél spodní hrany výběru, takže to ovlivní jen buňky v dolním řádku výběru. Pro výběr máte navíc další tři tlačítka: Uvnitř svisle, Uvnitř a Uvnitř vodorovně. Tlačítko Uvnitř svisle přidá ohraničení všem svislým vnitřním hranám ve výběru, Uvnitř vodorovně obdobně všem vodorovným. Uvnitř pak všem vnitřním hranám, svislým i vodorovným.

Abyste odstranili stávající ohraničení na jedné ze stran buňky, nebo výběru, klikněte na příslušné tlačítko znovu.

##### Karta Pozadí

Na této kartě můžete měnit pozadí vybraných buněk. Můžete zvolit plnou barvu nebo vzorek. V pravé části se vám ukáže náhled zvoleného pozadí.

###### Karta Pozadí

Obrázek dialogového okna „Formát buněk“ otevřeného na kartě „Pozadí“.

V případě, že chcete vybrat jednolitou barvu pozadí, vyberte ji z rozbalovacího seznamu Barva v části Pozadí. Můžete vybírat z palety standardních barev nebo si namíchat vlastní kliknutím na Vlastní barva.

V případě, že chcete mít na pozadí nějaký vzorek, zvolte pro něj v části Vzorek nějakou Barvu. Pak si vyberte samotný vzorek v paletě Styl. Nenechte se zmást tím, že v paletě jsou vzorky vždy zobrazené černobíle, bez ohledu na to, jako máte pro výsledek vybranou barvu.

Když chcete vzorek zrušit, zvolte jako styl Plný (vlevo nahoře v podobě bílého čtverce).

#### Karty Ochrana a Ověřování

Tyto dvě karty slouží k řízení přístupu uživatele k buňkám a k omezení hodnot dat, která lze do nich umístit. Na rozdíl od ostatních karet nemají tyto dvě přímý vliv na vzhled buněk. Často se používají při vytváření šablon a formulářů pro ostatní uživatele.

##### Karta Ochrana

Obrázek dialogového okna „Formát buněk“ otevřeného na kartě „Ochrana“.
Na této kartě můžete vidět a měnit ochranu buněk v sešitech importovaných z formátu Excel. Ochrana buněk nemá v aplikaci Gnumeric žádný vliv: můžete buňky upravovat, ať jsou označené jako chráněné nebo ne. Gnumeric si ale pamatuje importované nastavení ochrany. Když sešit později exportujete zpět do formátu Excel, uloží i informace o ochraně. Více informací o ochraně buněk v aplikaci Excel si můžete přečíst v dokumentaci k MS Excel.

##### Karta Ověřování

Tato karta umožňuje nastavit omezení pro povolené hodnoty v buňkách. Když se pak vy, nebo kdokoliv jiný, pokusíte zadat data, která nastavená kritéria nesplňují, zobrazí se varování (nebo chyba, v závislosti na volbách v této kartě).

###### Karta Ověřování

Obrázek dialogového okna „Formát buněk“ otevřeného na kartě „Ověřování“.

Tato karta obsahuje dvě části. První část Kritéria se používá k nastavení kritérií pro hodnoty v buňkách. Druhá část Upozorňování na chyby se používá k volbě činností, které se mají vyvolat ve chvíli, kdy zadaná data nesplňují kritéria.

Abyste nastavili kritéria pro hodnoty buňky, postupujte následovně:

1. Zvolte typ dat, která může buňky obsahovat, pomocí rozbalovacího seznamu Povolit.

2. V rozbalovacím seznamu Podmínka zvolte podmínku, kterou musí hodnoty v buňkách splňovat. V podmínce představuje `hodnota` hodnotu buňky (pro text představuje délku textového řetězce) a `min`, `max` a `mez` jsou konstanty, které musíte určit.

3. Zadejte hodnoty konstant použitých v podmínce. Například, když zvolíte podmínku `min<= hodnota <=max`, musíte zadat hodnoty konstant `min` a `max`.

Po té, co určíte kritéria, musíte říci, jak má Gnumeric reagovat na nesprávné hodnoty. Můžete volit ze čtyř možných činností v rozbalovacím seznamu Akce:

Žádná

- Přijme neplatnou hodnotu bez jakéhokoliv varování. Výsledek je stejné, jako bez ověřování.

Zastavit

- Nepřijme neplatnou hodnotu. Uživateli zobrazí chybové hlášení, které musíte nastavit (viz dále).

Varování

- Zobrazí uživateli varovné dialogové okno, kde má na výběr, jestli neplatnou hodnotu přijmout nebo odmítnout. Musíte nastavit zprávu, které se má v dialogovém okně použít (viz dále).

Informace

- Přijme neplatnou hodnotu, ale zobrazí uživateli varovné dialogové okno. Musíte nastavit zprávu, která se v něm má použít (viz dále).

Pokud zvolíte jednu z možností Zastavit, Varování nebo Informace, musíte zadat zprávu, která se uživateli zobrazí v chybovém nebo varovném dialogovém okně. V opačném případě bude dialogové ono prázdné, což nepřinese moc užitku. Musíte zadat nadpis (objeví se jako záhlaví dialogového okna) a vlastní zprávu. Například pro hodnoty zadané na sect-data-format-validation se vytvoří dialogové okno, které můžete vidět na fig-format-validation-warning.

###### Varovné dialogové okno v reakci na neplatný vstup

Obrázek s informační dialogovým oknem pro chybu při ověřování.

### Podmíněné formátování buněk

Tento oddíl je potřeba napsat.

### Filtrování dat

S pomocí filtrů dat můžete vybrat podmnožinu řádků v listě, které splňují zadaná kritéria. Například můžete pomocí filtru jednoduše zkopírovat do nového listu řádky tabulky obsahující prodejní výsledky poboček, jejichž zisk přesáhl určitou výši.

#### Automatické filtry

Tento oddíl zatím nebyl napsán.

- Alt ↓ Otevře v aktuální buňce rozbalovací seznam automatického filtru.

- ↓ a ↑ Změní vybranou položku v seznamu automatickém filtru.

- Home Vybere první položku (Vše) v seznamu automatickém filtru.

- End Vyberte poslední položku v seznamu automatickém filtru.

- Enter nebo Alt ↑ Použije aktuální položku v seznamu automatického filtru a zavře rozbalovací seznam.

#### Pokročilý filtr

Abyste mohli použít pokročilý filtr, měli byste mít v pracovním listě k dispozici několik prázdných řádků, které se použijí pro rozsah kritérií. Tyto řádky by se neměly v tabulce překrývat s řádky, které budou filtrovány.

Nyní zkopírujte všechny názvy sloupců z tabulky, kterou chcete filtrovat, do prvního prázdného řádku v oblasti kritérií. Pod názvy kritérií nyní můžete napsat podmínky, které chcete, aby splňovaly konkrétní názvy. Například pod název „Zisk“ můžete napsat „>=1000“. Nástroj vybere jen řádky, které vyhovují všem kritériím.

##### Pracovní list obsahující tabulku, která bude filtrována, a jednoduchá kritéria

Obrázek pracovního listu a dialogového okna pokročilého filtru.

Pod jedním názvem může být i více podmínek. Například budete chtít vybrat pobočky, jejich zisk je nezvykle malý nebo naopak velký. K tomu stačí například podmínka „<=0“ pod podmínkou „>=40000“.

##### Kritéria pro vybrané řádky, kde sloupec „Provize“ je v rozmezí 0 až 40 000.

Obrázek pracovního sešitu s filtračními kritérii.

Nástroj spustíte pomocí Pokročilý filtr z nabídky Data. Objeví se dialogové okno pokročilého filtru, ve kterém můžete vybrat činnosti, které potřebujete.

##### Dialogové okno pokročilého filtru.

Obrázek s dialogovým oknem pokročilého filtru.

``Filter in-place'' writes the new table in-place. Note that you will lose all the rows in the table that will not match the criteria. ``Copy to a new location'' copies the selected rows into the same sheet but into the specified cell range. Type the cell range into the ``Copy to'' entry if you want this action to happen. The other options let you to copy the selected rows into a new sheet or a new workbook.

Pak byste měli do Oblast seznamu zadat rozsah buněk obsahujících tabulku, která se má filtrovat. Rozsah buněk obsahujících kritéria se zadává do Oblast kritérií. Pokud původní tabulka obsahuje duplicitní záznamy, může se vám hodit volba Pouze jedinečné záznamy. Když ji zaškrtnete, duplicity se odstraní.

Kliknutím na Budiž se nástroj spustí a objeví se vám nová tabulka.

### Změna dat

Tento oddíl ještě není dopsaný…

#### Hledání dat

Tento oddíl ještě není dopsaný…

#### Hledání a nahrazování dat

Tento oddíl ještě není dopsaný…

#### Řazení dat

Tento oddíl ještě není dopsaný…

#### Náhodné promíchání dat

S nástrojem na míchání dat můžete v zadané oblasti buněk data náhodně popřehazovat. Nástroj se spustí pomocí Zamíchat v nabídce Data. Abyste jej ale mohli použít, musíte nejdříve vybrat rozsah buněk s daty. Data lze promíchat buď napříč všemi buňkami, nebo se zachováním řádků nebo sloupců. Způsob míchání se volí po textovým polem Vstupní oblast. Například, když jsou vaše data seskupená v řádcích, zvolte v Metoda míchání možnost Řádky.

Výchozí postup je zamíchat data na místě. Zamíchaná data se ale dají zapsat i do nového listu, nového sešitu nebo do stávajícího listu na určené místo. Když zvolíte zvolíte Automatická šířka sloupců, přizpůsobí se šířka sloupců s výstupy automaticky velikosti dat.

### Generování dat

Tento oddíl ještě není dopsaný…

…

#### Vytváření tabulek závislostí

Tento oddíl ještě není dopsaný…

#### Vícenásobné zopakování standardních dat

Tento oddíl ještě není dopsaný…

#### Sjednocování výsledků z více zdrojových oblastí

Tento oddíl ještě není dopsaný…

### Komentáře v buňkách

Každá buňka v tabulce může mít přiřazený svůj komentář. Běžně komentáře nejsou viditelné, ale buňky, které nějaký komentář mají, jsou označené červeným trojúhelníčkem v pravém horním rohu buňky. Když najedete ukazatelem myši nad tento trojúhelníček, změní se ukazatel na šipku. Když s ukazatelem chvíli postojíte, vyskočí okno, ve kterém je zobrazen autor a text komentáře. Okno zmizí, až odjedete ukazatelem mimo červený trojúhelníček.

Když chcete k buňce přidat komentář, nejprve ji vyberte. Pak zvolte Komentář… z Insert-Menu a otevře se dialogové okno Nový komentář buňky. Pokud již buňka nějaký komentáře přidělený má, otevře Gnumeric místo toho dialogové okno Úprava komentáře buňky, které můžete vidět níže. Jediný rozdíl oproti předchozímu zmíněnému dialogovému oknu je v předvyplnění komentáře a přítomnost jména předchozího autora.

#### Dialogové okno Nový komentář buňky.

Obrázek dialogového okna Nový komentář buňky.

Když chcete změnit podobu textu komentáře, vyberte část textu, kterou chcete naformátovat a klikněte na tlačítko příslušné vlastnosti textu na komentářem. Na výběr máte kurzívu, přeškrtnutí, tloušťku a podtržení. Tlačítko kurzívy a přeškrtnutí přepíná vlastnost textu podle prvního znaku ve výběru. Například, když je první znak kurzívou a kliknete na tlačítko kurzívy, dojde u všech znaků ve výběru k odstraní kurzívy.

Šipky vedle tlačítek pro tloušťku fontu a podtržení otevírají nabídky, ze kterých si můžete vybrat tloušťku fontu a styl podtržení textu. Vybrané varianty se použijí na vybraný text. Například, kdy vyberete pro tloušťku písma variantu Tenké, bude vybraný text provedený tenkým fontem. Pokud znovu kliknutím vyberete tu stejnou variantu, bude vybraný text stále tenkým fontem. Text s různou tloušťkou může vypadat odlišně, v závislosti na použitém fontu.

Zalamovat v okně vlastností řídí zalamování v poli pro úpravy komentáře nad touto zaškrtávací volbou. Standardně se řádky zalamují v mezerách tak, aby nepřesáhly šířku pole. Kliknutím můžete volbu přepnout. Ve vyskakovacím okně budou komentáře zalomené jen v místě, kde jste to výslovně sami provedli zmáčknutím klávesy Enter. Když vypnete zalamování během úprav, uvidíte komentář ve stejné podobě, jako bude ve vyskakovacím okně.

### Hypertextové odkazy

Ke kterékoliv buňce může být přidružený hypertextový odkaz. Hypertextový odkaz umožňuje uživateli tabulkového kalkulátoru přejít přímo na konkrétní buňku nebo skupinu buněk, do jiného souboru v místní počítači nebo na webovou stránku, nebo odeslat e-mailovou zprávu na adresu uvedenou v odkazu.

Když chcete přidat hypertextový odkaz k jedné nebo více buňkám, nejprve je označte. Následně zvolte Hypertextový odkaz… z Insert-Menu a otevře se dialogové okno Hypertextový odkaz.

#### Dialogové okno Hypertextový odkaz.

Obrázek dialogového okna Hypertextový odkaz.

Pokud ve výběru již existuje hypertextový odkaz, předvyplní se dialogové okno jeho údaji. Pokud jich je ve výběru více, použijí se k předvyplnění údaje z odkazu v prvním řádku, který nějaký odkaz obsahuje a v něm v prvním sloupci, který nějaký odkaz obsahuje..

Když kliknete na Budiž, informace z dialogového okna bude připojena k jednotlivým buňkám ve výběru, přičemž nahradí případné předchozí odkazy. U prázdných buněk ve výběru bude text odkazu navíc nastaven jako obsah buňky. U všech buněk ve výběru bude změněn formát, aby byl obsah rozlišen barvou a podtržením textu.

V případě, že textové pole pro odkaz ponecháte volné a kliknete na Budiž, žádný odkaz se nevytvoří. Naopak místo toho, pokud některé buňky ve výběru obsahují hypertextový odkaz, bude teto odstraněn. Formát, který byl kvůli odlišení odkazu u buňky použit, ale odstraněn nebude. Z toho důvodu může být vhodnější k odstranění odkazu použít položku edit-menu-clear-links z Edit-Menu.

Gnumeric podporuje čtyři typy hypertextových odkazů. Hned první prvek v dialogovém okně Hypertextový odkaz je rozbalovací nabídka Typ, ve které si můžete vybrat typ odkazu, který se má vytvořit. Zbytek dialogového okna se mírně mění právě podle toho, jaký typ odkazu zvolíte:

- Interní odkaz: Druhým prvek v dialogovém okně je textové pole s popiskem Cílová oblast. Můžete zde zadat jednoduchý rozsah s nebo bez názvu listu. Jestli chcete rozsah vybrat naživo v listě, klikněte na tlačítko na konci textového pole. Tím se dialogové okno sbalí do jediného řádku a můžete pracovat přímo s mřížkou buněk. Pokud je potřeba, vyberte kartu s požadovaným listem, a pak vyberte požadované buňky. Až je výběr hotový, klikněte na tlačítko na konci vstupního pole Cílová oblast a objeví se znovu celé dialogové okno Hypertextový odkaz.

  Když je kliknutím aktivován interní odkaz, stane se rozsah buněk uvedených v adrese odkazu aktuálním výběrem. Buňka ve výběru, která je nejblíže buňce A1, se stane aktivní buňkou.

- Externí odkaz: Druhým prvkem dialogového okna je textové pole s popiskem Soubor. Do něj zadejte cestu k souboru. Může použít i obecnou adresu URL (Universal Resource Locator). Adresa URL se použije podle popisu uvedeného níže u odkazů na web.

  Když je kliknutím aktivován externí odkaz, spustí Gnumeric podle příslušného typu aplikaci, které soubor zobrazí. Například, „můj_obrazek.jpg“ by mohla otevřít v prohlížeči obrázků, zatímco „informace.html“ by otevřela ve webovém prohlížeči.

- E-mailový odkaz: Dialogové okno poskytuje textová pole, do kterých můžete zadat cílovou adresu a předmět e-mailové zprávy.

  Když je kliknutím aktivován e-mailový odkaz, spustí Gnumeric poštovního klienta, aby odeslal zprávu. Zpráva se vytvoří s cílovou adresou odkazu a předmětem zadaným v dialogovém okně.

- Odkaz na www: Do textového pole Webová adresa zadejte adresu URL.

  Když je odkaz kliknutím aktivován, spustí Gnumeric aplikaci, která zobrazí informace ze zadané adresy URL, v závislosti na příslušném typu. Pro webové adresy začínající „http://“ nebo „https://“ to bude výchozí prohlížeč stránek www.

Když přesunete ukazatel myši nad hypertextový odkaz v mřížce buněk, objeví se vysvětlivka. Výchozí vysvětlivka zobrazuje adresu odkazu a pokyny k jeho aktivaci nebo k výběru buňky. Jestli chcete zadat jinou vysvětlivku pro konkrétní odkaz, vyberte skupinový přepínač Vysvětlivka a napište do vedlejšího textového pole text vysvětlivky. V případě, že zvolíte ručně zadanou vysvětlivku, ale žádnou nevyplníte, nebude se pro odkaz po najetí ukazatelem myši žádná vysvětlivka zobrazovat.

### Definování názvů

Názvy jsou formou štítků s významem definovaným uživatelem v tabulce nebo aplikací Gnumeric. Mohou být definovány pro celý pracovní sešit nebo jen pro jeden pracovní list. Název může odkazovat na číselnou hodnotu, řetězec, rozsah buněk nebo vzorec. Název pak můžete použít kdekoliv, kde by se normálně dalo použít to, co znamená.

Název je řada písmen, číslic a podtržítek, začínající písmenem nebo podtržítkem. Název nesmí vypadat jako adresa buňky. Například „D7“ není povolený název, zatímco „D_7“ nebo „_D7“ ano.

Definice názvu nebo změna definice stávajícího názvu:

- Pokud si přejete definovat nebo změnit názvy pro použití v rámci jednoho sešitu a nejedná se o aktuální sešit, klikněte na kartu příslušného sešitu v dolní části okna Gnumeric.

- Open the Define Names dialog by choosing Modify ▶ Names from the Edit-Menu.

- Použijte dialogové okno ke změně definovaných názvů podle potřeby. Až máte změny hotové, kliknutím na tlačítko Zavřít dialogové okno zavřete.

#### Dialogové okno Definice názvů

Obrázek dialogového okna Definice názvů.

V dialogovém okně Definice názvů jsou vypsané názvy definované v rámci pracovního sešitu, roztříděné do dvou nebo více skupin příslušejících sešitu, aktivnímu lištu a případně neaktivním listům. Když se dialogové okno otevře, jsou viditelné jen názvy definované pro sešit a aktivní list. Definice pro neaktivní listy jsou sbalené po jedné položce pro každý list a mají jeho název. Definice pro sešit a list můžete rozbalovat a sbalovat kliknutím na šipku po jejich levé straně.

Ve druhém sloupci dialogového okna Definice názvů bývá jedna ze tří ikon. Když chcete definovat nový název, klikněte na symbol plus v řádku pro sešit nebo aktivní list. Názvy definované pod názvem listu jsou viditelné jen v rámci tohoto listu. Názvy definované pro sešit jsou viditelné v libovolném listě, který nemá stejnou definici názvu. Název se vytvoří jako „<nový název>“, který před použitím musíte přepsat. Kliknutím nový řádek vyberte, klikněte na pole s názvem a napište jiný nový název a vše dokončete zmáčknutím Enter. Zmáčknutím Enter se název napevno zadefinuje a nadále se dají měnit jen jeho vlastnosti.

Jestliže je ve druhém sloupci symbol mínus, jedná se uživatelem definovaný název. Kliknutím na mínus jeho definici můžete smazat. Jestliže druhý sloupec zobrazuje ikonu zámku, jedná se o automaticky vytvořenou definici názvu a v tomto dialogovém okno do ní nemůžete zasahovat.

Pro uživatelem definované názvy může třetí sloupec dialogového okna Definice názvů obsahovat šipku nahoru nebo dolů. Kliknutím na šipku přesunete definici výše nebo níže v listě nebo sešitu. Tato operace není povolená, když by definice nahradila již existující definici v cílovém místě. Pokud chcete takovou náhradu provést, musíte nejprve v cílovém místě definici smazat a pak teprve provést přesun.

Poslední sloupec v dialogovém okně ukazuje hodnotu definovanou pro název. Když je vytvořen nový název, je toto pole nastaveno na absolutní odkaz na právě vybranou buňku. Jestli chcete definici změnit, klikněte na pole s hodnotou, podle potřeby jej upravte a zmáčkněte klávesu Enter. Definice řetězcových hodnot uzavřete do uvozovek, například 'retezec jedna' nebo "retezec dva". Při definici rozsahu buněk, použijte absolutní odkazy. Relativní odkaz se mění podle toho, ve které buňce je použit, což nemusí vést k zamýšleným výsledkům. Můžete název definovat jako buňku nebo rozsah buněk tak, že vymažete stávající definici, pokud existuje, a pak vyberte požadovanou buňku, či rozsah buněk, v mřížce. Před tím ještě můžete přepnout list. Dialogové okno bude pokračovat ve změnách definic názvů pro sešit nebo list, které byly zobrazené při otevření dialogového okna. Odkazy vytvořené výběrem v dialogovém okně Definice názvů zahrnou název listu a použijí absolutní souřadnice buňky, což může vypadat třeba jako „List1!$A$1:$B$24“.

Pod zobrazením definovaných názvů je filtrační pole. V případě, že sešit nebo list obsahují hodně definovaných názvů, můžete si zobrazit jen část z nich napsáním části názvu do filtračního pole a zmáčknutím klávesy Enter. Všechny názvy, které neobsahují zadaný řetězec budou v zobrazení skryty. Nerozlišuje se při tom velikost písmen. Například, když do filtračního pole zapíšete „skuteč“, budou zobrazené názvy jako „skutečná hodnota“ nebo „Skutečnost“. Po zmáčknutí Enter ve filtračním poli se také automaticky sbalí bloky, ve kterých nejsou žádné vyhovující názvy. Později, když se například filtrační řetězec změní, je budete muset rozbalit ručně. Podle toho, že řádek pro sešit nebo list začíná šipkou ukazující doprava, poznáte, že obsahuje názvy, které filtrem prošly. Kliknutím se šipka otočí směrem dolů a názvy se zobrazí. Až budete chtít vidět zase všechny definované názvy, vymažte filtr kliknutím na ikonu vpravo ve filtračním poli.

Mimo názvů definovaných uživatelem má Gnumeric i některé předdefinované názvy pro užitečné prvky:

- Sheet_Title: Název aktuálního sešitu.

- Print_Area: Rozsah buněk nastavených jako tisková oblast sešitu. Není definováno v případě, že tisková oblast není nastavená.

## Pokročilé analýzy

Tato kapitola vysvětluje několik pokročilých analytických nástrojů dostupných v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric, včetně lineární algebry, hledání cílů, simulací a scénářů.

### Pokročilé analýzy v aplikaci Gnumeric

Existuje několik druhů analýz, které můžete provádět v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric. Patří k nim statistická analýza a metody lineárního programování. Ty jsou popsané v této kapitole.

### Analýzy používající komplexní čísla

V tabulkovém kalkulátoru Gnumeric se dají používat i komplexní čísla, ale protože se nejedná o základní typ dat, musí se všechny analýzy provádět pomocí funkcí.

### Nástroj pro hledání cílů

Hledání cíle použijte k vyhledání hodnoty v modelu jedné proměnné, který poskytuje požadovanou hodnotu podle jiné samostatné proměnné. Například jej můžete použít k vyhledání hodnoty, při níž se stává prodej rentabilní (jedná se o výši tržeb, která pokryje náklady a zisk je právě nulový).

#### Používání nástroje

Nejprve vyberte Hledat cíl… v nabídce Nástroje. Určete buňku pro výstupní proměnnou (Nastavit buňku) zadáním odkazu do textového pole nebo kliknutím do pracovního listu. Pokud budete například hledat zmíněnou rentabilní hodnotu, měly byste zde určit odkaz na buňku, ve které bude počítán zisk.

Požadovaný výsledek výstupné proměnné určete v poli Na hodnotu. Například při hledání rentabilní hodnoty zde zadejte nulu.

Určete buňku se vstupní proměnnou (Změnou buňky) zadáním odkazu na buňku do textového pole nebo kliknutím do pracovního sešitu. Pro rentabilní hodnotu by to byl odkaz na buňku s tržbami. Když máte teď vše zadáno, můžete zmáčknout tlačítko Použít a tím nástroj spustit.

#### Výsledky

Gnumeric bude systematicky provádět iterace modelu postupnými změnami vstupní hodnoty ve snaze dosáhnout požadovaného výsledku, pokud to je možné. Jakmile cíl úspěšně najde, zobrazí nástroj zprávu „Hledání cíle s pomocí buňky __ dospělo k řešení.“

Může se stát, že Gnumeric nenajde řešení, které by generovalo žádaný výsledek. Možná takové řešení pro model neexistuje, nebo je obtížné jej najít. Například matematická funkce stojící za výpočty není spojitá.

#### Žádaná hodnota v daném rozsahu

V případě, že Gnumeric nenašel řešení, který generuje požadovaný výsledek, můžete zkusit určit rozsah (minimum a maximum), ve kterém by se měla hodnota výstupní proměnné nacházet. K tomu použijte pole Minimum a Maximum.

### Simulační analýzy

#### Úvod do simulačních analýz

A simulation is the imitation of the operation of a real-world process or system. The behavior of a system is studied by generating an artificial history of the system through the use of random numbers. These numbers are used in the context of a simulation model, which is the mathematical, logical and symbolic representation of the relationships between the objects of interest of the system. After the model has been validated, the effects of changes in the environment on the system, or the effects of changes in the system on system performance can be predicted using the simulation model.

Adapted from Banks, Carson, Nelson and Nicol (2001), Discrete-Event System Simulation, 3rd ed.

Gnumeric includes a facility for performing Monte Carlo Simulation. Monte Carlo simulation involves the sampling of random numbers to solve a problem where the passage of time plays no substantive role.

Definition from Law and Kelton (1991), Simulation Modeling & Analysis, 2nd ed, pp. 113.

In other words, each sample is not effected by prior samples. This is in contrast to discrete event simulation or continuous simulation where the results from earlier in the simulation can effect successive samples within a simulation experiment. The Monte Carlo simulation will be enabled through the use of the Random Number functions as described in ??? and the results presented along with statistics for use in analysis.

Gnumeric random numbers are generated using the Mersenne twister MT19937 pseudo-random number generator as implemented in the GNU Scientific Library.

#### Nastavení simulačního modelu

The remainder of this chapter will illustrate use of the simulation tool using an example from Banks et. al.

Adapted from Banks, Carson, Nelson and Nicol (2001), Discrete-Event System Simulation, 3rd ed. pp. 42-45.

A classic inventory problem is the newsvendor problem. A newsvendor buys papers for 33 cents each and sells for 50 cents. Newspapers not sold are sold as scrap (recycled) for 5 cents. Newspapers are purchased by the paper seller in bundles of 10. Demand for newspapers can be categorized as “good,” “fair,” or “poor” with probability 0.35, 0.45 and 0.20 respectively, with each day's demand being independent of prior days. The problem for the newsvendor is to determine the optimal number of papers to purchase when the day's demand is not yet known.

Rovnice pro denní zisk prodavače novin je:

Zisk = [(tržba) - (náklady) - (cena remitendy)] Zisk = [(tržba) - (náklady) - (cena remitendy)]

Pro nastavení modelu jsou v tomto příkladu použity dvě karty: karta „Zisk“ pro výpočet zisku a karta „Tabulky poptávky“ pro uložení různých tabulek potřebných pro výpočet poptávky pro zadaný vzorek.

Pro výpočet Zisku nastavte tabulku tak, jak je na fig-simulation-example-profit-table.

At the top of the Profit' tab, the Profit table will be entered . There are three variables: Sale revenue, Cost and Scrap value, and they take the per unit coefficients of 0.5, 0.33 and 0.05 respectively. Enter the coefficients in cells B13 through D13. In cells B12 through D12, enter the equations for sale revenue, cost and Scrap value that are in the list below. In cell E12, enter the equation for Profit

Dále přidáme hodnoty pro rozhodovací proměnnou, což jsou množství objednaných a množství prodaných.

- B12: =B13*MIN(B16,B20)

- C12: =C13*B16

- D12: =D13*MAX(0,B16-B20)

- E12: =B12-C12+D12

- B13: 0,5

- C13: 0,33

- D13: 0,05

- B16: 50

##### Příklad tabulky zisků prodavače novin

Tento snímek obrazovky ukazuje tabulku zisků z příkladu simulace prodavače novin po nastavení záznamů v buňkách B12 až E13 a vyplnění buňky B16.

##### Použití SIMTABLE pro hodnoty parametrů

Sometimes, there is a need to try a number of different values for a single parameter. In sect-advanced-analysis-simulation-simtable the `SIMTABLE` function will be used to automate the use of a set of values for a parameter such as purchase quantity. For now, set the purchase quantity to 50 in cell C16.

Next, create the demand tables from which the demand will be generated. In the tab 'Demand Tables' enter the values of the probability in cells B4 through B6 (B4: 0.35; B5: 0.45; B6: 0.2). In cells C4, C5 and C6 enter the cumulative probability values (C4: 0.35; C5: 0.8; C6: 1) as shown in fig-simulation-example-demand-newsday-type.

- B4: 0,35

- B5: 0,45

- B6: 0,2

- C4: 0,35

- C5: 0,8

- C6: 1,0

##### Rozdělení pravděpodobnosti pro typ prodejního období

Snímek obrazovky ukazuje kartu Tabulka poptávky, na které jsou buňky B4 až C6 vyplněné rozdělením pravděpodobnosti pro jednotlivé typy prodejních období.

The next table is the daily demand for newspapers based on the type of news day. The table Distribution of Newspapers Demanded is in cells A11 through D18 of the Demand Tables worksheet as shown in table-analysis-simulation-daily-demand and contains the daily demand distribution values. The cumulative distribution tables in cells A21 through G29, shown in table-analysis-simulation-cumulative-demand are derived values from the Distribution of Newspapers Demanded using values in the top Distribution of Newspapers demanded table.

#### Tabulka s rozdělením denní poptávky po novinách na pracovním listě Tabulky poptávky

| A | B | C | D
11 | Poptávka | Dobrá | Přiměřená | Chabá
12 | 40 | 0,03 | 0,1 | 0,44
13 | 50 | 0,05 | 0,18 | 0,22
14 | 60 | 0,15 | 0,4 | 0,16
15 | 70 | 0,2 | 0,2 | 0,16
16 | 80 | 0,35 | 0,08 | 0,06
17 | 90 | 0,15 | 0,04 | 0
18 | 100 | 0,07 | 0 | 0

#### Tabulka s kumulovaným rozdělením poptávky v pracovním listě Tabulky poptávky

| A | B | C | D | E | F | G
21 |  | hromadné rozdělení |  |  | hodnoty |  |
22 | Poptávka | Dobrá | Přiměřená | Chabá | Dobrá | Přiměřená | Chabá
23 | 40 | 0,03 | 0,1 | 0,44 | 0 | 0 | 0
24 | 50 | 0,08 | 0,28 | 0,66 | 0,03 | 0,1 | 0,44
25 | 60 | 0,23 | 0,68 | 0,82 | 0,08 | 0,28 | 0,66
26 | 70 | 0,43 | 0,88 | 0,94 | 0,23 | 0,68 | 0,82
27 | 80 | 0,78 | 0,96 | 1 | 0,43 | 0,88 | 0,94
28 | 90 | 0,93 | 1 |  | 0,78 | 0,96 | 1
29 | 100 | 1 |  |  | 0,93 | 1 |

Když jsou tyto hodnoty zadány, objeví se konečný výsledek, jak můžete vidět na fig-simulation-example-daily-demand.

##### Dokončené tabulky rozdělení pravděpodobnosti na listě Tabulky poptávky

Snímek obrazovky karty s poptávkou pro příklad prodavače novin s rozdělením pravděpodobnosti pro typy prodejních období v buňkách A21 až G29.

A nakonec, zpátky na kartě Zisk, vyplníme data poptávky za použití odkazů na kartu Tabulky poptávky tak, jak to může vidět na fig-simulation-example-profit-sheet.

Do následujících buněk zadejte vzorce pod tabulku „Zisk“:

- B17: =rand()

- C17: =IF(B17<'Tabulky poptávky'!C4,"Dobrá",IF(C19<'Tabulky poptávky'!C5,"Přiměřená","Chabá"))

- B18: =rand()

- B20: =lookup($C17,$B23:$D23,$B24:$D24)

- B21: =E12

- B24: =LOOKUP(Zisk!$B18,'Tabulky poptávky'!E23:E29,'Tabulky poptávky'!$A23:$A29)

- C24: =LOOKUP(Zisk!$B18,'Tabulky poptávky'!F23:F29,'Tabulky poptávky'!$A23:$A29)

- D24: =LOOKUP(Zisk!$B18,'Tabulky poptávky'!G23:G29,'Tabulky poptávky'!$A23:$A29)

##### Příklad tabulky zisků prodavače novin

Tento snímek obrazovky ukazuje list se ziskem z příkladu prodavače novin po zadání odkazů na poptávku do buněk B17 až B21 a B24 až D24.

When done, the Profit spreadsheet will be setup with a profit equation, decision variables, and random events as shown in fig-simulation-example-profit-sheet. The `rand()` functions in cells C17 and C18 return a random value between 0 and 1, which are used by the `lookup()` functions in cells B20, B24, C24 and D24 to calculate a randomly determined daily demand. Next, this sheet will be used for analysis through the use of simulation.

#### Spuštění simulace

To run the simulation, from the Gnumeric toolbar, select Tools → Simulation. In the Risk Simulation dialog box that appears, the first tab is the Variables tab. There are two entries in the Variables tab: Input variables and Output variables (analysis-simulation-variables-dialog).

##### Karta Proměnné v dialogovém okně simulace

Snímek obrazovky s dialogovým oknem Simulace rizika s vyplněnými vstupními a výstupním proměnnými pro příklad prodavače novin.

Input variables are the cells which hold the functions based on random numbers of the type described in Section A.14. In this case, they are the cells B17 and B18 in the Profit worksheet, which hold the rand() function. Later, when the quantity purchased is a parameter set by the `SIMTABLE` function, cell B16 which holds the purchase quantity will be added to the range of input variables.

Output variables are the results of interest, or the dependent variable. In this case, the dependent variables are the demand and the profit, which are in cells B20 and B21.

The next tab is the Options tab . There are four settings in the options as shown in fig-analysis-simulation-options-dialog.

##### Karta Volby v dialogovém okně Simulace pro příklad simulace prodavače novin

Karta Volby v dialogovém okně simulace zobrazující kola a počet iterací.

The second pair of options are the number of iterations and the Max time. In a simulation, each iteration is the equivalent of a sample. A sample from a random distribution is taken for each of the input values (as specified in the Variables tab) and the resulting output value(s). The more iterations, the better the estimate of the output value. However, this also takes more time to run. A Max time value is specified in seconds where the simulation will end without output if an individual simulation takes longer than the Max time allotted. If this occurs (see fig-analysis-simulation-maximumtime-dialog), the options are to either increase the Max time value, or decrease the number of iterations. A more drastic option is to change the model so that fewer calculations or samples of random numbers need to be made.

##### Okno se zprávou o překročení maximálního času simulace

Dialogové okno s varováním, že maximální čas pro simulaci byl překročen.

The next tab is the Summary. There are two boxes in this tab, the Simulation Summary and the Summary of results (see fig-analysis-simulation-summary-dialog). In simulation summary, there is a description of the simulation parameters.

Kvůli náhodné povaze simulací se výstup může mezi jednotlivými koly velmi lišit.

##### Karta Shrnutí pro simulační nástroj

Karta Souhrn v dialogovém okně simulace obsahující přehled voleb simulace a souhrn výsledků.

- Simulations: Number of rounds as determined in the Simulation Options box.

- Iterations: Number of iterations in a single simulation round.

- # input variables: Number of random numbers sampled for each iteration.

- Počet výstupních proměnných: Počet výstupních záznamů pro simulaci.

- Doba běhu: Doba běhu simulace v sekundách.

- Běžela v: Datum a čas, kdy simulace běžela.

In the summary of results window, there are summary statistics for each round of the simulation. If multiple rounds were done, the results of each round can be browsed by using the 'Prev. Sim.' and 'Next Sim.' buttons below the Summary of results box. For each output and input variable, the summary shows the Min, Average and the Max value across the iterations for that round of the simulation. Note that for the input variables, this shows the random number that is the average, max and min. If the statistics on intermediate values, such as a cost distribution, was desired, these intermediate values should be added to the list of output variables.

The last tab is labeled 'Output'. This tab identifies the location where the output table will be generated. There are two sets of options, first the Output Placement then Output Formatting as shown in fig-analysis-simulation-output-dialog.

##### Karta s volbami pro výstup simulace

Karta výstup v dialogovém okně simulace zobrazující volby pro situování výstupu a formátování výstupu.

The default output placement is 'New sheet'. This will create a new sheet in the Gnumeric workbook labeled 'Simulation Report (1)', where '1' can be replaced with another number if a tab labeled 'Simulation Report (1)' already exists. The option 'New workbook' creates a Gnumeric workbook named 'Book2.gnumeric' with a tab labeled 'Simulation Report.'

The third option is to embed the output table into an existing worksheet. This is done by specifying the 'Output range'. Note that the output range must be large enough to include the entire table, including heading information. For a single round this requires 11 rows and 16 columns. For example, the range Profit!A24:P35 would contain the statistics for one round with the three input variables and two output variables. As input and output variables change, or the number of rounds of the simulation change, the number of rows required will change.

Pro formátování výstupu zde jsou čtyři volby.

- Automaticky upravovat šířku sloupců automaticky změní u každého sloupce šířku tak, aby byl dostatečně velký pro své položky. Sloupec „A“ v tabulce s výsledky se používá k ukládání běhových informací, jako je datum a čas, a udržuje se úzký.

- Vyčistit výstupní oblast má význam, jen když je pro umístění výstupu nastavena volba Výstupní oblast. Pak se před tím, než se do ní umístí výstupní tabulka, všechny zadané buňky vymažou.

- Neměnit formátování ve výstupní oblasti zachová formátování v buňkách, tj. například formát čísel.

- Neměnit komentáře ve výstupní oblasti zachová komentáře, které jsou umístěné v buňkách výstupní oblasti. To se hodí hlavně, když vstupní a výstupní proměnné zůstávají stejné.

#### Výstup simulace

The simulation output provides statistics on the output and input variables for each round. The statistics are calculated over the iterations in a single round of the simulation. These statistics for each variable are:

- Typ a název proměnné – Vstupní proměnné jsou označené jako „(vstup)“

- Min – Minimální hodnota proměnné mezi iteracemi v kole.

- Stř. hodnota – Aritmetická stření hodnota množství iterací proměnné v kole.

- Max – Maximální hodnota proměnné mezi iteracemi v kole.

- Medián – Medián proměnné mezi iteracemi v kole.

- Mode – Mode value among iterations of round. For the input variable, this will be “#N/A”.

- Směr. odch. – Směrodatná odchylka.

- Rozptyl – druhý moment proměnné.

- Skewness - Third moment of variable.

- Špičatost – Čtvrtý moment proměnné.

- Rozsah – Rozdíl mezi minimálním a maximálním množstvím iterací proměnné v kole.

- Počet – Počet iterací v kole.

- Spolehlivost (95%) – Interval 95% spolehlivosti hodnoty, usazený doprostřed na střední hodnotu.

- Dolní limit (95%) – Dolní limit intervalu 95% spolehlivosti hodnoty, usazený doprostřed na střední hodnotu.

- Horní limit (95%) – Horní limit intervalu 95% spolehlivosti hodnoty, usazený doprostřed na střední hodnotu.

##### Příklad výstupu simulace

Tabulka s výstupem simulace obsahující statistiky vstupních a výstupních proměnných.

The output will include a heading, then a table for each round of the simulation. Judicious choice of output variables will also include any intermediate values of interest in the simulation in this table. Each row of the output table has statistics of the values of a variable over the iterations of the simulation as shown in fig-analysis-simulation-report-screen.

The output will be of the input variables and the output variables that were variables tab of the Simulation window . For the input variables, the output will be the statistics of the random variable used in modeling the input variables. For the output variables, the statistics will be of the output variable. These statistics, in particular the standard deviation and confidence interval, should be examined to ensure the simulation was at a precision adequate for the purpose. Some notes on how to use these statistics for refining the simulation design can be found in sect-advanced-analysis-simulation-iterations.

#### Použití SIMTABLE

The `SIMTABLE` function is intended to change a variable in the simulation so that each round of the simulation can be used to evaluate a different scenario. This automates the use of simulation for what-if questions or to create a set of possible outcomes to a situation.

In this example, we will use the `SIMTABLE` function to find the optimal quantity of newspapers to buy. For the purchase quantity in our spreadsheet, we will replace '50' with the following formula in Profit!B16:

        Zisk!B16 = SIMTABLE(50,60,70,80,90)

Each entry in the list of the `SIMTABLE` arguments is a value that will be used for the purchased quantity. Each entry corresponds to one round of simulation, as used in fig-analysis-simulation-options-dialog. In this example there are 5 entries to the SIMTABLE list, so '5' will be entered into the 'Last Round #' option in the Options tab of the Simulation dialog.

##### Příklad výstupu simulace s použitím SIMTABLE a několika kol

Příklad výstupu simulace s použitím SIMTABLE a několika kol.

When this simulation is run with 5 rounds, the summary of results will have one entry for each round, with each round using a different entry from the `SIMTABLE` function for the purchase quantity. The results for the various rounds can be previewed using the 'Prev. Sim.' and 'Next Sim.' buttons. The output also has one table for each round of the simulation.

As seen in fig-analysis-simulation-simtable-screen, each value in the original SIMTABLE statement corresponds to a simulation round, with the Purchase Quantity taking on the value from the SIMTABLE list. The analyst can then record the Profit statistics (mean, variance, skewness, kurtosis, 95% confidence intervals) and determine if the simulation results are of sufficient resolution for the analysts purposes.

Použití SIMTABLE mění parametry při simulaci, což poskytuje pohodlný způsob pro analýzy co-když a analýzy výsledků jako celku.

#### Určení počtu iterací

In simulation, one major question is how many iterations are needed to reach a chosen level of precision in the results. Simulation as a tool provides an approximation of the actual relationship between the input and output variables. The precision of the approximation is based on the number of iterations of the simulation done. More iterations in the sample lead to greater precision. But the relationship between iterations and precision depends on the relationship between the variables in the precision. In addition, the analyst must decide which output variable is the variable of interest, and what degree of precision is required. The next step is to determine a sufficiently large number of iterations $R$ R be used to satisfy: \[ P\left(\left|\left(\widehat{\Theta}-\Theta\right)\right| \leq \epsilon \right) \geq 1-\alpha \]

The probability that the difference between the actual mean and the sample mean is less than epsilon is 1 - alpha.

Kde $\widehat{\Theta}$ Θ se stříškouje odhad střední hodnoty, $\Theta$ Θ je aktuální střední hodnota, ε je zadaná chyba a (1-α) je pravděpodobnost, že odhad je v rámci ε pro aktuální hodnotu (tj. interval spolehlivosti (1-α)). Běžné hodnoty (1-α) bývají 95% a 99%. Součástí výstupní sestavy simulace v aplikaci Gnumeric jsou hodnoty pro 95% spolehlivost, jak můžete vidět na fig-analysis-simulation-report-screen.

Obecný postup je následující:

Převzato z Banks et. al. Discrete-Event System Simulation, 3. vydání, str. 414 – 416.

1. Spuštění simulace pro vzorky z $R_0$ R0 iterací. Výchozí hodnota v aplikaci Gnumeric je 1000 a nastavuje se kartě Volby v dialogovém okně Simulace fig-analysis-simulation-options-dialog.

2. Vezměte rozptyl vzorků $S_0^2$ S0 2 z tabulky s výstupem simulace a určete směrodatnou odchylku vzorku $S_0$ S0 (viz fig-analysis-simulation-report-screen).

3. Za použití $z_{\alpha/2}$ zα/2 z-hodnoty z percentilu $(1-(\alpha/2))$ (1-(α/2)) standardního normálního rozdělení nastavte počáteční odhad počtu iterací potřebných pro nejmenší celé číslo $R$ R tak, že

   #### Iterace potřebné pro simulaci

   $R \geq \left(\frac{z_{\alpha/2}S_0}{\epsilon}\right)^2$

   R je větší nebo rovno z pro alfa půl krát směrodatná odchylka, to celé děleno epsilon a pak umocněné na druhou.

   Je ale třeba si uvědomit, že pokud je $R_0$ R0 malé, bylo by vhodnější použít studentovo t-rozdělení $t_{\alpha/2, R_0}$ tα/2, R0 místo $z_{\alpha/2}$ zα/2 .

V tomto příkladu spustíme simulaci pro odhad zisku s $\epsilon = 0.05$ ε=0.05 v 1 000 iteracích a objednávaným množstvím 50, což povede k následujícímu

| Stř. hodnota | Rozptyl | Spolehlivost (95%)
VELIČINA Poptávka | 59,19 | 152,4 | 0,64
VELIČINA Zisk | 7,85 | 2,51 | 0,08

Vezměme rozptyl z tabulky a nastavení $\epsilon = 0.05$ ε=0.05 a $\alpha = 0.05$ α=0,05 a vyhledejme $z_{\alpha/2}$ zα/2 z tabulky hodnot standardizovaného normálního rozdělení. $z_{\alpha/2}=1.96$ zα/2=1.96 , takže máme

$R \geq \left(\frac{1.96 \times \sqrt{2.51}}{0.05}\right)^2 \geq 3856.8$ .

Therefore, the minimum number of iterations is 3857. The simulation can then be re-run with 3857 iterations to create a 95% c.i for profit where $\epsilon \leq 0.05$ ε <=0.05 In this example with 3857 iterations, we get the following Simulation Report table:

| Stř. hodnota | Rozptyl | Spolehlivost (95%)
VELIČINA Poptávka | 59,11 | 163,9 | 0,34
VELIČINA Zisk | 7,72 | 2,88 | 0,04

Podle očekávání je interval 95% spolehlivosti pro zisk menší než 0,05. V příkladu prodavače novin by následujícím krokem bylo podívat se v intervalu spolehlivosti zisku na všechny hodnoty objednávaného množství a ověřit, že tento interval spolehlivosti odpovídá rozhodnutí, které má být uděláno.

### Analýzy pomocí scénářů

#### Přidání nového scénáře

#### Zobrazení a správa scénářů

## Řešitel

Tato kapitola vysvětluje lineární programování pomocí řešitele, který je v aplikaci Gnumeric k dispozici.

### Řešitel

Pomocí Řešitele v aplikaci Gnumeric můžete řešit lineární programy.

#### Úvod do lineárního programování

Lineární programování (LP) je problém, který může být vyjádřen jako lineární funkce. Jak asi víte, lineární funkce je taková, jejíž graf je rovná čára. Každá taková proměnná se ve výrazu objevuje odděleně se svým koeficientem. Nesmí se jednat o násobení nebo dělení této proměnné. Navíc, exponent každého výrazu smí být jen jednička. Nejsou možné žádné logaritmické, exponenciální, trigonometrické a podobné výrazy. Dejte pozor i na to, že funkce jako ABS, IF, MAX a MIN nejsou lineární. Zde je pár příkladů lineárních funkcí:

        3x + y - 5z
        -3,23x + 0,33y
        -0,3x + 4y - 2z + 1,2m

V lineárním problému máme tzv. účelovou funkci, která je minimalizována nebo maximalizována, a omezující podmínky. Účelová funkce je právě ta, kterou se snažíme optimalizovat. Typicky by tato funkce určovala třeba zisk generovaný očekávanými prodeji v daném modelu (maximalizační problém) nebo cenu výrobku v daných podmínkách (minimalizační problém). V každém případě, z čistě matematického hlediska, bychom mohli zkoumat následující účelovou funkci:

        Maximalizovat 2x + 3y - z

V lineárním programování proměnné této funkce nemohou přebírat libovolné hodnoty (jinak by maximem účelové funkce bylo nekonečno). Problém má také omezující podmínky. Omezení jsou množinou lineárních funkcí a množinou jejich pravých stran. Například, pro předchozí uvedenou účelovou funkci, mějme následující omezení:

        x + y <= 5           (č. 1)
        3x - y + z <= 9      (č. 2)
        x + y >= 1           (č. 3)
        x + y + z = 4           (č. 4)
        x, y, z >= 0         (podmínka nezápornosti)

Tato množina omezení obsahuje tři nerovnosti (č. 1 až 3) a jednu rovnost (č. 4). Hodnoty jejich pravých stran jsou 5, 9, 1 a 4. Navíc také máme podmínku nezápornosti. Tzn. všechny proměnné (x, y a z) musí být kladné nebo nula. Podstatou je najít optimální hodnoty pro proměnné (x, y a z), ale rovněž splnit všechna uvedená omezení.

#### Modelování v tabulkovém kalkulátoru

Abychom mohli vyřešit optimalizační problém v aplikaci Gnumeric, musíme je zapsat do pracovního listu. Doporučovaným způsobem, jak začít, je vyhradit si samostatný sloupec pro každou zvažovanou proměnnou (v předchozím příkladu x, y a z) a samostatný řádek pro každou omezující podmínku (omezení č. 1 až 4). Koeficienty těchto proměnných byste měli umístit do buněk příslušných rezervovaných řádků a sloupců. Je také doporučováno řádky a sloupce popsat, aby byla tabulka přehlednější. Ve výsledku by mohl list pro náš maximalizační problém vypadat nějak takto:

##### Příklad lineárního programování

Obrázek pracovního listu s lineárně programovatelným problémem.

Jak můžete viděl, proměnné modelu jsme vložili do buněk B3:D3. Nyní jsou nulové. Buňka E4 obsahuje definici účelové funkce. Nejjednodušším způsobem, jak ji definovat, je použít vestavěnou funkci SUMPRODUCT. Takže v našem modelu máme v E3 vzorec „=SUMPRODUCT(B3:D3;B4:D4)“.

Omezující podmínky jsou definované v řádcích 7 až 10. Protože koeficienty těchto funkcí jsou ve sloupcích B, C a D, dostaneme součet pro každé z omezení pomocí vzorce „SUMPRODUCT(B$3:D$3,Bn:Dn)“, kde n je číslo řádku s omezením. Například v E7 bychom měli „=SUMPRODUCT(B$3:D$3,B7:D7)“, v E8 „=SUMPRODUCT(B$3:D$3,B8:D8)“ atd. Hodnoty pravých stran omezení jsou zapsané v buňkách G7:G10.

#### Používání Řešitele

##### Parametry Řešitele

Nyní je na čase vybrat v nabídce Nástroje položku Řešitel…. Objeví se následující dialogové okno:

###### Prázdné dialogové okno řešitele.

Obrázek dialogového okna řešitele otevřeného na kartě „Parametry“.

Protože účelovou funkci máme v E3, uveďte ji do položky Nastavit cílovou buňku. Tuto funkci hodláme maximalizovat, takže by měl být zapnutý přepínač Max. Maximalizace problému je výchozí volbou. Vstupní proměnné (x, y a z) jsou v buňkách B3:D3, takže uveďte tento rozsah do položky Změnou buněk.

Model bude optimalizován jako lineární model. Proto byste měli zaškrtnout přepínač Lineární model (LP/MILP) na kartě Model. Rovněž se postarejte o zaškrtnutí předpokladu nezáporných čísel, jinak by mohly vstupní hodnoty nabývat záporných hodnot. Navíc tu je volba Předpokládat celá čísla (diskrétní), která přidává pro vstupní proměnné omezení na celá čísla. Optimalizaci na celá čísla si ale popíšeme až později.

Můžete nastavit i několik doplňujících voleb. Jestli chcete omezit počet iterací optimalizačního algoritmu, tak to můžete udělat v poli Max. iterací na kartě Volby. Obdobně můžete omezit maximální dobu běhu optimalizace v poli Max. čas (sekundy). Pokud je některé z těchto nastavení při optimalizaci překročeno, optimalizace se přeruší a zobrazí se chybové hlášení.

Některé modely se řeší lépe, když jsou před optimalizací převedené na jiné modely. Gnumeric podporuje automatické převádění, které můžete zapnout zaškrtnutím volby Automatické škálování v dolní části dialogového okna. Pamatujte, že automatické škálování nemění model jako takový, protože výsledky jsou převedené zpět do původní formy.

##### Omezující podmínky v Řešiteli

Nyní můžete přidat omezení. V horní části dialogového okna vyberte kartu Omezení a měla by se objevit následující stránka.

###### Dialogové okno pro přidání omezení

Obrázek dialogového okna „Řešitel“ otevřeného na kartě „Omezení“.

Na této stránce byste v poli Omezení použít pro vidět již definovaná omezení. Protože zatím žádné nadefinováno nebylo, bude toto pole prázdné. Nyní zapiště omezení (č. 1 až 4), jedno po druhém.

Když se přidává omezení, používají se tři vstupní pole ve spodní části dialogového okna. Do pole Levá stran: vložte název buňky celkový součtem levé strany. V našem příkladu by to bylo E7 pro omezení č. 1, E8 pro č. 2 atd. Rozbalovací seznam uprostřed definuje typ omezující podmínky. Může to být „≤“, „=“, „≥“, „celé číslo“ nebo „pravdivostní hodnota“. Varianty „celé číslo“ a „pravdivostní hodnota“ vysvětlíme později. V našem příkladu byste měli vybrat „≤“ pro omezující podmínky č. 1 a 2, „≥“ pro č. 3 a „=“ pro č. 4. Poslední pole vpravo určuje hodnoty pravých stran v omezeních. Pro omezení č. 1 až 4 by to mělo být G7 (5), G8 (9), G9 (1) a G10 (4) v uvedeném pořadí.

Po zadání omezení zmáčkněte tlačítko Přidat a můžete definovat další. Až budete mít zapsána všechna omezení, mělo by dialogové okno Řešitel vypadat nějako takto:

###### Dialogové okno Řešitel

Obrázek dialogového okna „Řešitel“ otevřeného na kartě „Omezení“ se zadanými omezeními.

Na pořadí omezení nezáleží. Pokud některé chcete změnit nebo smazat, klikněte na něj a použijte tlačítko Nahradit nebo Odstranit.

Do položek levých a pravých stran můžete uvést i rozsahy. Například, můžete místo dvou samostatných omezení napsat D7:D8 a G7:G8.

Když jsou nyní správně zadaná omezení, měli bychom se podívat, jak výstupní sestavy chceme vyprodukovat.

##### Výstupní sestava Řešitele

Vyberte v horní části dialogového okna kartu Výstupní sestavy a uvidíte zaškrtávací políčko Program. Tato výstupní sestava poskytuje model v jeho matematické podobě. To se hodí ke kontrole správnosti modelu nebo k výukovým účelům.

##### Optimalizace

Po té, co jste zadali parametry, omezující podmínky a volby výstupní sestavy, je na čase zmáčknout tlačítko Řešit. Pokud je vše v pořádku, uvidíte dialogové okno hlásající: „Řešitel našel optimální řešení. Všechna omezení a optimální podmínky jsou splněny.“ To znamená, že řešitel našel optimální řešení a optimální hodnoty jsou nyní uložené ve vstupních proměnných. U všech modelu to ale nastat nemusí.

Pokud přijatelné řešení není nalezeno, řešitel oznámí, že „Přijatelné řeší nelze nalézt. Všechna zadaná omezení nelze splnit současně.“

Pokud model nemá žádné hranice, řešitel oznámí, že „Hodnota v zadané cílové buňce nebyla vyplněna. Program nemá žádné hranice.“.

Pokud je překročen maximální počet iterací zadaný v příslušné volbě, oznámí řešitel, že „Maximální počet iterací byl překročen. Optimální hodnotu nebylo možné najít.“.

Pokud je překročen maximální čas zadaný v příslušné volbě, oznámí řešitel, že „Maximální čas byl překročen. Optimální hodnotu nebylo možné v zadaném čase najít.“.

#### Celočíselné programování

Nástroj Řešitel můžete používat také k celočíselnému programování a více obecnému kombinovanému celočíselnému programování. V celočíselném programování jsou u některých předmětných proměnných požadovány celočíselné hodnoty. Aby tomu tak bylo, stačí přidat omezení typu „celé číslo“.

## Statistické analýzy

Tato kapitola vysvětluje různé nástroje pro statistické analýzy dostupné v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric, včetně nástrojů pro vytváření popisných statistik a testů parametrických a neparametrických hypotéz.

Gnumeric obsahuje různorodé nástroje pro statistické analýzy dat a vzorkování dat. Když chcete některý takovýto nástroje využít, vyberte jej z nabídky Statistika a jejích podnabídek. Nástroje jsou popsané dále. V těchto popisech, a stejně tak v nabídce Statistika jsou tyto nástroje roztříděné do šesti kategorií.

### Nástroje statistické analýzy

Nástroje pro analýzu dat v aplikaci Gnumeric Obrázek nástrojů pro statistické analýzy dostupných v nabídce „Nástroje“.

### Přehled

Všechny nástroje mají stejné volby pro výstup (viz fig-outputoptions). Výsledky je možné zapsat do nového listu, do nového sešitu nebo do zadané výstupní oblasti aktuálního sešitu. Způsob výstupu vyberete pomocí skupinových přepínačů na kartě Výstup. V případě, že zvolíte Výstupní oblast, musíte navíc vedle do pole zadat nějaký souvislý rozsah buněk.

Volbu Automaticky upravovat šířku sloupců vyberte, když chcete, aby se automaticky změnila šířka sloupců ve výstupní oblasti.

Za normální situace budete míst zapnutou volbu Vyčistit výstupní oblast, protože jinak by v některých buňkách ve výstupní oblasti zůstal případný původní obsah.

Volby Neměnit formátování ve výstupní oblasti a Neměnit komentáře ve výstupní oblasti jsou pro situace, kdy máte výstupní oblast již dopředu naformátovanou.

Všechny analytické nástroje navíc poskytují volbu, jestli chcete do buněk vkládat vzorce nebo jen hodnoty. Výchozím chováním je, že Gnumeric obvykle vkládá vzorce. Tyto vzorce se automaticky přepočítávají, když se změní data. U některých nástrojů dovolují vzorce měnit také určité parametry.

V situaci, kdy je výstupní oblast příliš malá, můžete přijít o některé výsledky.

Stará data ve výstupní oblasti budou smazána a nepůjde je nijak vrátit zpět.

#### Společné výstupní volby nástrojů pro analýzu dat

Obrázek výstupních voleb v dialogovém okně používaném nástroji pro statistickou analýzu.

Když chcete do vstupního pole zadat rozsah buněk, buď jej můžete do onoho pole přímo zapsat, nebo klikněte na tlačítko vedle pole a vyberte oblast na v pracovním listě (viz specifyingranges).

#### Určení oblastí

Obrázek textového pole pro určení vstupní oblasti používané nástroji pro statistickou analýzu.

Do některých polí je možné zadat i seznam oblastí. Dělá se to tak, že vyberete jeden rozsah, napíšete čárku, vyberete další rozsah atd. Přitom se kdykoliv můžete přepnout na jiný list sešitu.

### Popisné statistiky

#### Korelační nástroj

##### Dialogové okno Korelace

Obrázek dialogového okna pro korelační analýzy.

Korelační nástroj vypočítává párové Pearsonovy korelační koeficienty zadaných proměnných. Tento nástroj použijte k výpočtu libovolného počtu korelační koeficientů naráz. Proměnné, pro které se korelace počítá jsou zadané v poli Vstupní oblast. Vstupní oblast může tvořit buď jeden celistvý rozsah nebo seznam více rozsahů oddělených čárkami. Zadaný rozsah, či rozsahy, mohou být seskupené podle sloupců, řádků nebo oblastí.

Pokud první řádek nebo sloupec zadaných oblastí, nebo první pole jednotlivých oblastí, obsahuje popisky, měla by být zaškrtnutá volba Popisky.

##### Nějaká ukázková data

Obrázek množiny ukázkových dat pro korelační analýzu.

##### Používání korelačního nástroje

Například chcete vypočítat korelaci mezi třemi proměnnými situovanými ve sloupcích A, B a C. Všechny proměnné mají 10 hodnot v řádcích 2 až 11 a popisek v řádku 1 (viz correlation-example-1).

1. Zadejte A1:B11 do pole Vstupní oblast. Buď tak, že rozsah přímo napíšete, nebo klikněte na tlačítko vedle pole a vyberte rozsah na listu. V druhém případě bude součástí zápisu rozsahu i název listu.

2. Vyberte přepínač Sloupců vedle Seskupeno podle, protože jednotlivé proměnné jsou ve svých sloupcích.

3. Zaškrtněte volbu Popisky, protože první řádek obsahuje popisky (viz correlation-example-2).

4. Zadejte volby výstupu tak, jak jsou popsány v předchozím.

5. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Vypočítané korelace se umístí do tabulky se sloupci a řádky popsanými názvy proměnných. Pokud názvy nejsou ve vstupní oblasti poskytnuty, Gnumeric s je vygeneruje. V našem příkladu korelace mezi proměnnými ve sloupci A a B najdete v druhém sloupci a třetím řádku tabulky s výsledky (viz correlation-example-3).

##### Vyplněné dialogové okno Korelace

Obrázek vyplněného dialogového okno pro korelační analýzu.

##### Výstup korelačního nástroje

Obrázek výstupu z korelační analýzy.

#### Kovarianční nástroj

##### Dialogové okno Kovariance

Obrázek dialogového okna pro kovarianční analýzy.

Kovarianční nástroj vypočítává párové kovarianční koeficienty zadaných proměnných. Tento nástroj použijte k výpočtu libovolného počtu kovariančních koeficientů naráz. Proměnné, pro které jsou kovariance počítané, se zadávají do pole Vstupní oblast:. Vstupní oblast může tvořit buď jeden celistvý rozsah nebo seznam více rozsahů oddělených čárkami. Zadaný rozsah, či rozsahy, mohou být seskupené podle sloupců, řádků nebo oblastí.

Pokud první řádek nebo sloupec zadaných oblastí, nebo první pole jednotlivých oblastí, obsahuje popisky, měla by být zaškrtnutá volba Popisky.

##### Nějaká ukázková data

Obrázek ukázkových dat pro kovarianční analýzu.

##### Používání kovariančního nástroje

Například můžete chtít vypočítat kovarianci mezi třemi proměnnými ve sloupcích A, B a C. Všechny proměnné mají deset hodnot v řádcích 2 až 11 s popisku v řádku 1 (viz covariance-example-1).

1. Zadejte A1:B11 do pole Vstupní oblast. Buď tak, že rozsah přímo napíšete, nebo klikněte na tlačítko vedle pole a vyberte rozsah na listu. V druhém případě bude součástí zápisu rozsahu i název listu.

2. Vyberte přepínač Sloupců vedle Seskupeno podle, protože jednotlivé proměnné jsou ve svých sloupcích.

3. Zaškrtněte volbu Popisky, protože první řádek obsahuje popisky.

4. Zadejte volby výstupu tak, jak jsou popsány v předchozím.

5. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Vypočítané kovariance se umístí do tabulky se sloupci a řádky popsanými názvy proměnných. Pokud názvy nejsou ve vstupní oblasti poskytnuty, Gnumeric s je vygeneruje. V našem příkladu korelace mezi proměnnými ve sloupci A a B najdete v druhém sloupci a třetím řádku tabulky s výsledky (viz covariance-example-2).

##### Výstup kovariančního nástroje

Obrázek výstupu z kovarianční analýzy.

#### Nástroj pro popisné statistiky

##### Dialogové okno Popisná statistika

Obrázek dialogového okna pro popisné statistiky.

Nástroj pro popisné statistiky vypočítává různé statistiky pro zadané proměnné a interval spolehlivosti pro střední hodnoty statistického souboru. Proměnné se zadávají do pole Vstupní oblast:. Zadaný rozsah může být seskupený podle sloupců, řádků nebo oblastí.

Tento nástroj umí produkovat čtyři různé druhy statistických dat.

- Když je zapnutá volba Souhrnná statistika, vypočítá nástroj střední hodnotu, směrodatnou chybu, medián, modus, směrodatnou odchylku, rozptyl vzorku, špičatost, šikmost, rozsah, minimum, maximum, součet a počet pro každou z proměnných.

- Když je zapnutá volba Interval spolehlivosti pro střední hodnotu, vypočítá nástroj interval spolehlivosti pro střední hodnotu statistického souboru každé proměnné. V textovém poli určete míru spolehlivosti. Výchozí je 95%.

  Zadaný interval bude obvykle širší, než interval získaný funkcí CONFIDENCE. Ta předpokládá, že je známá odchylka statistického souboru. Tento nástroj odhaduje směrodatnou odchylku statistického souboru pomocí směrodatné odchylky vzorků.

- Když je zapnutá volba K-tý největší, najde nástroj `k`-tou největší hodnotu jednotlivých proměnných. `k` zadejte do textového pole vedle této volby. Výchozí je 1.

- Když je zapnutá volba K-tý nejmenší, najde nástroj `k`-tou nejmenší hodnotu jednotlivých proměnných. `k` zadejte do textového pole vedle této volby. Výchozí je 1.

Pokud první položky všech proměnných obsahují popisky, vyberte volbu Popisky.

##### Nějaká ukázková data

Obrázek nějakých ukázkových dat pro popisné statistiky.

##### Používání nástroje pro popisné statistiky

descstats-example-1 zobrazuje nějaká ukázková data, descstats-example-1-options nastavené volby a descstats-example-2 příslušný výstup.

##### Karta Volby pro popisné statistiky

Obrázek nějakých ukázkových dat pro popisné statistiky.

##### Výstup nástroje pro popisné statistiky

Obrázek výstupu analýzy popisnými statistikami.

#### Frekvenční tabulky

Gnumeric poskytuje dva typy frekvenčních tabulek:

- Nástroj pro frekvenční tabulky je primárně určen pro nečíselná data (data o jmenovité a pořadové úrovni měření). Umožňuje určit četnost zadaných hodnot.

- Nástroj pro histogramy je vhodný pro číselná data, u který se předpokládá roztřídění do určitého počtu intervalů. Tyto intervaly mohou být buď zadány nebo vypočítány.

##### Nástroj pro frekvenční tabulky

###### Úvod

Frekvenční nástroj se používá k vytváření frekvenčních tabulek pro nečíselná data. Tyto tabulky prezentuje jak v číselné, tak grafické podobně.

V případě, že jsou vaše data číselná a chcete slučovat celé intervaly do hodnot v počtech četnosti, pak není tento nástroj to pravé. Měli byste místo něj použít nástroj pro histogramovou tabulku popsaný v oddíle histogram-tool.

###### Dialogové okno Frekvenční tabulka

Obrázek dialogového okna pro generování různých frekvenčních tabulek otevřeného na kartě „Vstup“.

Jak můžete vidět na frequency-tool-dialog, dialogové okno frekvenčních tabulek má čtyři karty. Postupně je představíme.

###### Karta Vstup

Karta Vstup zobrazená na frequency-tool-dialog obsahuje pole určující, která data se mají použít pro histogram.

Položka Vstupní oblast obsahuje buď jeden celistvý rozsah nebo seznam rozsahů oddělených čárkami, které mohou být seskupené do proměnných podle řádků, sloupců nebo oblastí.

Pokud první řádek nebo sloupec zadané vstupní oblasti nebo první pole každého rozsahu obsahuje popisky, měla by být zapnutá volba Popisky. Jestliže je vstup seskupený podle oblastí a levá horní buňka obsahuje popisek, jsou ostatní buňky v prvním řádku ignorovány.

###### Karta Kategorie

Karta Kategorie umožňuje určit oblast, která obsahuje možné hodnoty, pro které se předpokládá, že budou počítané ve vstupní oblasti.

Volba Automatické kategorie je zatím nepřístupná, protože ještě nebyla implementovaná.

###### Karta Kategorie v dialogovém okně frekvenčního nástroje

Obrázek dialogového okna pro generování různých frekvenčních tabulek otevřeného na kartě „Kategorie“.

###### Karta Grafy a volby

Karta Grafy a volby umožňuje nastavit různé volby. V horní polovině karty můžete zvolit, jestli chcete vytvořit graf, a pokud ano, tak jestli pruhový nebo sloupcový.

V dolní části karty můžete zapnout volbu Procenta. Tím se nahradí počty četnosti hodnotami v procentech.

V případě, že rozsah kategorií obsahuje opakující se hodnoty, mohou procenta přesáhnou přes 100 %. V případě, že rozsah kategorií neobsahuje všechny hodnoty, které se objevují ve vstupní oblasti, mohou procenta v součtu dát naopak méně než 100 %.

Zaškrtávací políčko Použít přesné srovnání určuje, jak se srovnávají hodnoty kategorií a hodnoty ve vstupní oblasti. Když je volba zapnutá, je pro srovnávání použita funkce `EXACT`. Když zapnutá není, používá se prostá rovnost. Ve druhém zmíněném případě jsou prázdné buňky a buňky obsahující číselnou hodnotu 0 považovány za stejné. Z tohoto důvodu budete obvykle chtít mít tuto volbu zapnutou.

###### Karta Grafy a volby v dialogovém okně frekvenčního nástroje

AObrázek dialogového okna pro generování různých frekvenčních tabulek otevřeného na kartě „Grafy a volby“.

###### Výsledky frekvenčního nástroje

Ukázka výsledků frekvenčního nástroje.

##### Nástroj pro histogramy

###### Úvod

Nástroj pro histogramy můžete použít k vytvoření histogramu nebo frekvenční tabulky pro číselná data. Při jeho použití definujete intervaly nebo třídy. Nástroj určí, jaké množství dat zapadá do které kategorie, a zobrazí tyto počty v číselné i grafické podobě.

Pokud vaše data nemají číselnou podobu, není tento nástroj to pravé. V takovém případě budete chtít použít nástroj pro frekvenční tabulky popsaný v oddíle frequency-tool.

###### Dialogové okno Histogram

Obrázek dialogového okna pro generování různých histogramů, otevřeného na kartě „Vstup“.

Jak můžete vidět na histogram-tool-dialog, dialogové okno Histogram má pět karet. Postupně si je představíme.

###### Karta Vstup

Karta Vstup zobrazená na histogram-tool-dialog obsahuje pole, která určují data, co se mají použít pro histogram.

Položka Vstupní oblast obsahuje buď jeden celistvý rozsah nebo seznam rozsahů oddělených čárkami, které mohou být seskupené do proměnných podle řádků, sloupců nebo oblastí.

Pokud první řádek nebo sloupec zadané vstupní oblasti nebo první pole každého rozsahu obsahuje popisky, měla by být zapnutá volba Popisky. Jestliže je vstup seskupený podle oblastí a levá horní buňka obsahuje popisek, jsou ostatní buňky v prvním řádku ignorovány.

###### Karta Hranice

###### Karta Hranice v dialogovém okně Karta Histogram

Obrázek dialogového okna pro generování různých histogramů otevřeného na kartě „Hranice“.

Hranice pro histogram mohou být buď předem definované pomocí dat zapsaných v pracovním listě nebo vypočítané nástrojem pro histogramy. Tyto hranice určují třídy podle výběru na kartě Třídy.

Vyberte možnost Předem určené hranice, abyste mohli určit data z pracovního listu do pole Oblast s hranicemi:. Hodnoty v této oblasti se použijí jako hranice `c1`, `c2` až `cn`.

Vyberte možnost Vypočítané hranice, aby se hranice určily automaticky nástrojem. K tomu zadejte požadovaný počet hranic do pole Počet hranic. Je silně doporučeno (i když je to volitelné), abyste určili i minimální a maximální hranici v polích Nejnižší hranice a Nejvyšší hranice. Pokud je neurčíte, použije nástroj minimum a/nebo maximum z aktuálních dat.

###### Karta Třídy

###### Karta Třídy v dialogovém okně Histogram

Obrázek dialogového okna pro generování různých histogramů otevřeného na kartě „Třídy“.

Karta Třídy se používá k určení toho, jak se hranice `c1`, `c2` až `cn` převádí na třídy. Přesněji řečeno, musí být určeno, jestli je přidána první a/nebo poslední třída spadající od −∞ do `c1` a od `cn` do ∞ a jestli se data ležící přesně na hranici mají zahrnout do třídy napravo nebo nalevo.

Například volba [∙,∙),[∙,∙),⋯, [∙,∙),[∙,∞) říká, že první třída začíná na první hranici, zatím co poslední třída končí v nekonečnu. Navíc každá hraniční hodnota přináleží třídě napravo o ní.

###### Karta Grafy a volby

###### Karta Grafy a volby v dialogovém okně nástroje pro histogram

Obrázek dialogového okna pro generování různých histogramů otevřeného na kartě „Grafy a volby“.

Volby na kartě Grafy a volby určuje, že má být vytvořené nějaký graf a jakou má mít podobu:

- Volba Bez grafu způsobí vynechání grafu.

- Volba Pruhový graf způsobí, že do histogramu bude přidán pruhový graf. Pro každou ze tříd sloupcový graf zobrazuje vodorovný pruh představující četnost.

  Volba Sloupcový graf způsobí, že do histogramu bude přidán sloupcový graf. Pro každou ze tříd sloupcový graf zobrazuje svislý pruh představující četnost.

  Volba Histogramový graf způsobí, že do histogramu bude přidán histogramový graf. Pro každou ze tříd histogramový graf zobrazuje svislý pruh představující hustotu (což je četnost podělená šířkou třídy).

- Volba Procenta způsobí, že četnosti budou vyjádřené jako procenta.

- Volba Kumulované odpovědi způsobí vytvoření kumulované frekvenční tabulky (buď s počty nebo s procenty).

- Volby Pouze čísla s počty určuje, jestli se mají počítat jen číselné hodnoty. Pokud jsou počítány i nečíselné, tak jsou nejprve převedeny na číslo, obvykle na 0.

###### Karta Výstup

Karta Výstup obsahuje standardní volby a pole výstupu popsané v sect-stat-analysis-overview.

###### Příklad histogramu

###### Nějaká ukázková data

Obrázek s ukázkovými daty pro použití v nástroji pro histogramy.

###### Použití nástroje pro histogramy

Například potřebujete vypočítat histogram pro počty úspěchů v několika sériích pokusů. Počet úspěchů je zaznamenán ve sloupci A a hranice zájmu ve sloupci C (viz histogram-example-1).

1. Zadejte A1:B11 do pole Vstupní oblast na kartě Vstup. Buď tak, že rozsah přímo napíšete, nebo klikněte na tlačítko vedle pole a vyberte rozsah na listu. V druhém případě bude součástí zápisu rozsahu i název listu.

2. Protože máme vybranou je jednu proměnnou, zvolte vedle Seskupeno podle přepínač Oblastí nebo Sloupců.

3. Zapněte volbu Popisky, protože první buňky ve vstupní oblasti obsahují popisky.

4. Zadejte C2:C5 do pole Oblast s hranicemi: na kartě Hranice. Měla by při tom být vybraná volba Předem určené hranice (viz histogram-example-2).

5. Na kartě Třídy zaškrtněte druhou volbu, protože chceme přidat dvě třídy vedoucí až do ∓∞ a zároveň chceme, aby hodnoty ležící na hranici spadaly doprava (viz histogram-example-3).

6. Zapněte volbu Procenta na kartě Grafy a volby, když chcete četnost vyjádřit jako procenta.

7. Zapněte volbu Sloupcový graf na kartě Grafy a volby, když chcete do histogramu přidat sloupcový graf (viz histogram-example-4).

8. Na kartě Výstup nastavte výstupní volby podle popisu v sect-stat-analysis-overview.

9. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Výsledky můžete vidět na histogram-example-5. Všimněte si, že graf se standardně objeví v horní části tabulky s histogramem. Obvykle je potřeba jej přesunou jinam. Na obrázku tak bylo učiněno.

###### Nástroj pro histogramy: Zadání hranic

Obrázek vybírání hranic pro ukázková data použitá s nástrojem histogram.

###### Nástroj pro histogramy: Zadání tříd

Obrázek vybírání konkrétních typů tříd.

###### Nástroj pro histogramy: Zadání voleb

Obrázek určování konkrétních voleb.

###### Výstup nástroje pro histogramy

Obrázek s výstupem z nástroje pro histogramové analýzy.

#### Nástroj pro rozložení a percentil

##### Dialogové okno Rozložení a percentily

Obrázek analytického nástroje pro rozložení a percentily.

Tento nástroj se používá k rozložení dat a výpočtu percentilu pro jednotlivá data.

Databázi, která se má použít určete v poli Vstupní oblast:. Zadaný rozsah může být v datové množině seskupený podle sloupců, řádků nebo oblastí.

Pro každou datovou množinu nástroj vytvoří ve výstupní tabulce tři sloupce:

1. První sloupec obsahuje indexy dat uspořádaných od nejvyšší po nejnižší hodnotu.

2. Druhý sloupec obsahuje hodnoty dat odpovídající indexům v prvním sloupci.

3. Třetí sloupec obsahuje percentil datových hodnot ve druhém sloupci.

Pokud v první buňce každé datové množiny máte popisek, zapněte volbu Popisky.

##### Nějaká ukázková data pro nástroj rozložení a percentilů

Obrázek ukázkových dat pro použití v nástroji pro analýzu rozložení a percentilů.

##### Použití nástroje pro rozložení a percenitly

rank-example-1 zobrazuje nějaká ukázková data a rank-example-2 příslušný výstup.

##### Výstup nástroje pro rozložení a percentily

Obrázek výstup z analýzy rozložení a percentilů.

V případě nerozhodnosti, se rozložení spočítané tímto nástrojem liší od hodnoty funkce RANK pro ta samá data. Tento nástroj počítá rozložení tak, jak je to běžné ve statistikách: Jestliže jsou dvě hodnoty nerozhodně, je přiřazené pořadí průměrným pořadím těchto položek. Například v rank-example-1 dvě hodnoty 10 jsou druhou a třetí nejvyšší hodnotou. Protože jsou si rovny, dostanou pořadí 2,5 jako průměr z 2 a 3. Oproti tomu funkce RANK rank tak, jak je to normálně používáno při určení umístění. Proto by obě hodnoty 10 obdržely pořadí 2.

### Vzorkovací nástroj

#### Dialogové okno Vzorkování

Obrázek vzorkovacího nástroje.

Vzorkovací nástroj se používá pro vytvoření datové množiny vzorků. Umí vytvářet jak náhodné vzorky zadané velikosti, tak pravidelně se opakující vzorky:

náhodné vzorky

- Náhodný vzorek je taková podmnožina souboru dat, že každá podmnožina této velikosti má stejnou šanci být vybrána.

pravidelné vzorky

- U periodického vzorku je ze souboru dat vybrán každý `k`-tý prvek.

Pokud chcete použít tento nástroj, nejprve určete množinu dat, případně i více množin, nastavením položky Vstupní oblast:. Zadaný rozsah, či více rozsahů, může být seskupeno podle řádků, sloupců nebo oblastí.

V případě, že první položka v každé množině dat obsahuje proměnnou, zapněte volbu Popisky.

Vyberte metodu vzorkování, což může být pravidelná nebo náhodná.

náhodné vzorky

- Určete velikost náhodných vzorků v poli Velikost vzorků:.

pravidelné vzorky

- Určete periodu opakování v poli Perioda:.

V poli Počet vzorků: určete počet vzorků, které si přejete získat.

Vzhledem k tomu, že perioda jednoznačně určuje periodický vzorek, tak při zadání, že chcete 2 vzorky, dostanete dvakrát totožný vzorek.

Pokud je množina dat pro periodické vzorky dvourozměrný rozsah, vyhodnocuje Gnumeric datové hodnoty přednostně po řádcích.

#### Nějaká ukázková data pro vzorkovací nástroj

Obrázek ukázkových dat pro použití ve vzorkovacím nástroji.

#### Použití vzorkovacího nástroje

sampling-example-1 zobrazuje nějaká ukázková data a sampling-example-2 odpovídající výstup.

#### Výstup vzorkovacího nástroje

Obrázek s výstupem ze vzorkovacího nástroje.

### Závislá pozorování

#### Nástroj pro předpovídání

##### Nástroj pro exponenciální vyhlazení

###### Dialogové okno Exponenciální vyhlazení

Obrázek dialogového okna Exponenciální vyhlazení.

Nástroj pro exponenciální vyhlazování provádí exponenciální vyhlazení zadané množiny, či více množin, hodnot. Poskytuje na výběr pět různých způsobů exponenciálního vyhlazení:

- Jednoduché exponenciální vyhlazení podle (Hunter, 1968).

- Jednoduché exponenciální vyhlazení podle (Roberts, 1959).

- Holtovo exponenciální vyhlazení oprav trendů (občas nazývané také jako dvojité exponenciální vyhlazení)

- Dodatečné Holtovo-Wintersovo exponenciální vyhlazení

- Vícenásobné Holtovo-Wintersovo exponenciální vyhlazení (občas nazývané také jako trojité exponenciální vyhlazení)

Protože některé druhy voleb jsou dostupné v závislosti na typu požadovaného exponenciálního vyhlazení, můžete jeho typ vybrat na kartě Vstup.

###### Běžné volby nástroje pro exponenciální vyhlazení

Ve poli Vstupní oblast: určete buňky, které obsahují množinu dat. Zadaný rozsah, či více rozsahů, může být seskupeno podle řádků, sloupců nebo oblastí.

Pokud v první buňce každé datové množiny máte popisek, zapněte volbu Popisky.

Když vyberete Zahrnout graf, Gnumeric navíc vytvoří graf zobrazující jak data, tak příslušné vyhrazené hodnoty.

###### Exponenciální vyhlazení podle Huntera

Každá z hodnot ve vyhlazené množině je odhadovaná na základě předpovědi pro předchozí sezónu. Vzorec je dán v exp-smoothing-tool-formula-hunter. α je hodnota zadaná ve Faktor tlumení. `yt` je `t`-tá hodnota v původní množině dat a `lt` příslušná vyhlazená hodnota.

###### Vzorec exponenciálního vyhlazení podle Huntera

Vzorec používaný k exponenciálnímu vyhlazení podle Huntera.

Například hodnota pro α mezi 0,2 a 0,3 představuje 20 až 30 procent vyrovnání chyby i předchozí předpovědi.

V případě, že zvolíte, aby nástroj do výstupní oblasti místo hodnot vkládal raději vzorce, můžete pak měnit faktor tlumení α i po provedení výpočtů nástrojem.

Jestli chcete mít ve výstupu i směrodatnou chybu, zaškrtněte políčko Směrodatné chyby. Použitý vzorec je dán v exp-smoothing-tool-formula-hunter-stderr. Jmenovatele můžete přizpůsobit výběrem příslušného skupinového přepínače. Protože v součtu jmenovatelů je `t-1` výrazů, znamená výběr n-1, že jmenovatel bude `t-2`.

###### Vzorec pro směrodatnou chybu u exponenciálního vyhlazení podle Huntera

Vzorec používaný pro výpočet směrodatné chyby u exponenciálního vyhlazení podle Huntera

V případě, že zaškrtnete políčko Zahrnout graf, bude vytvořen také graf zobrazující vyjádření `yt` a předpovídaných hodnot `lt`.

###### Použití nástroje pro exponenciální vyhlazení

smoothing-example-1 zobrazuje nějaká ukázková data, smoothing-example-2 nastavené volby a smoothing-example-3 odpovídající výstup.

###### Nějaká ukázková data pro exponenciální vyhlazení

Obrázek s ukázkovými daty pro exponenciální vyhlazení.

###### Volby nástroje pro exponenciální vyhlazení

Obrázek karty Volby v nástroji pro exponenciální vyhlazení.

###### Výstup nástroje pro exponenciální vyhlazení (Hunter)

Obrázek výstup analýzy exponenciálním vyhlazením podle Huntera.

###### Exponenciální vyhlazení podle Rebertse

Metoda jednoduchého exponenciálního vyhlazení podle Robertse se používá pro předpovědi časových řad bez trendů nebo sezónních vzorů, ale pro ty, u nichž se úroveň mění v průběhu času pomalu. Odhadované hodnoty jsou vypočítávané podle vzorce daného v. α je hodnota daná Faktorem tlumení. `yt` je `t`-tá hodnota v originální datové množině a `lt` předpovídaná hodnota. `l0` je předpovídaná hodnota v čase 0 a musí být odhadnuta. Tento nástroj používá jako odhad průměrnou hodnotu prvních 5 pozorování.

V případě, že zvolíte, aby nástroj do výstupní oblasti místo hodnot vkládal raději vzorce, můžete pak měnit faktor tlumení α a odhadovanou hodnotu v času 0 i po provedení výpočtů nástrojem.

###### Vzorec exponenciálního vyhlazení podle Robertse

Vzorec používaný k exponenciálnímu vyhlazení podle Robertse.

Jestli chcete mít ve výstupu i směrodatnou chybu, zaškrtněte políčko Směrodatné chyby. Použitý vzorec je dán v exp-smoothing-tool-formula-roberts-stderr. Jmenovatele můžete přizpůsobit výběrem příslušného skupinového přepínače.

###### Vzorec pro směrodatnou chybu u exponenciálního vyhlazení podle Robertse

Vzorec používaný pro výpočet směrodatné chyby u exponenciálního vyhlazení podle Robertse

V případě, že zaškrtnete políčko Zahrnout graf, bude vytvořen také graf zobrazující vyjádření `yt` a předpovídaných hodnot `lt`.

###### Použití nástroje pro exponenciální vyhlazení

smoothing-example-4 ukazuje příklad výstupu z nástroje pro exponenciální vyhlazení pomocí vzorce podle Robertse. Buňka A4 obsahuje odhadnutou úroveň v čase 0. V případě, že jste si požádali o vkládání vzorců do listu místo hodnot, můžete změnit odhad v A4 a/nebo hodnotu pro α v A2 a výsledkem bude okamžitá změna předpovídaných hodnot.

###### Výstup nástroje pro exponenciální vyhlazení (Roberts)

Obrázek s výstupem analýzy exponenciálním vyhlazením podle Robertse.

###### Holtovo exponenciální vyhlazení oprav trendů

Holtovo exponenciální vyhlazení oprav trendů je vhodné, když se mění jak úroveň, tak faktor růstu časových řad. (Pokud časové řady mají pevný faktor růstu, a tudíž vykazují lineární trend, je vhodnější model lineární regrese.)

`yt` je skutečná hodnota v čase `t`, `lt` je odhadnutá úroveň v čase `t` a `bt` je odhadnutý faktor růstu v čase `t`. K aktualizaci našich odhadů používáme dvě vyhlazovací rovnice dané v exp-smoothing-tool-formula-holt. α je hodnota zadaná jako Faktor tlumení a γ je hodnota zadaná Faktor tlumení růstu.

Tento nástroj získá počáteční odhady (v čase 0) pro úroveň a faktor růstu provedením lineární regrese pomocí prvních 5 datových hodnot.

###### Vzorec Holtova exponenciálního vyhlazení oprav trendů

Vzorec používaný v Holtově exponenciálním vyhlazení oprav trendů.

V případě, že zvolíte, aby nástroj do výstupní oblasti místo hodnot vkládal raději vzorce, můžete pak měnit faktory tlumení α a γ a odhadovanou hodnotu úroveň a faktor růstu v čase 0 i po provedení výpočtů nástrojem.

Jestli chcete mít ve výstupu i směrodatnou chybu, zaškrtněte políčko Směrodatné chyby. Použitý vzorec je dán v exp-smoothing-tool-formula-holt-stderr. Jmenovatele můžete přizpůsobit výběrem příslušného skupinového přepínače.

###### Vzorec pro směrodatnou chybu u Holtova exponenciálního vyhlazení oprav trendů

Vzorec používaný pro výpočet směrodatné chyby u Holtova exponenciálního vyhlazení oprav trendů.

V případě, že zaškrtnete políčko Zahrnout graf, bude vytvořen také graf zobrazující vyjádření `yt` a předpovídaných hodnot úrovní `lt`.

###### Použití nástroje pro exponenciální vyhlazení

smoothing-example-5 ukazuje příklad výstupu z Holtova exponenciálního vyhlazení oprav trendů. Buňka A4 obsahuje odhadnutou úroveň v čase 0 a B4 odhadnutý faktor růstu v čase 0. V případě, že jste si požádali o vkládání vzorců do listu místo hodnot, můžete měnit odhady v A4 a B4, hodnoty pro α v A2 a/nebo pro γ v B2 a výsledkem bude okamžitá změna předpovídaných hodnot.

###### Výstup nástroje pro exponenciální vyhlazení (Holt)

Obrázek výstupu Holtova exponenciálního vyhlazení oprav trendů.

###### Dodatečná Holtova-Wintersova metoda

Dodatečná Holtova-Wintersova metoda exponenciálního vyhlazení je vhodná, když má časová řada s lineárními trendy dodatečný sezónní charakter pro jednotlivé úrovně, faktor růstu a sezónní vzor se může měnit. Dodatečný sezonní vzor je vzor, kterým se dají vysvětlit sezónní odlišnosti pomocí dodatečné sezónní konstanty (ačkoliv, umožňujeme pomalou změnu této konstanty).

`yt` je skutečná hodnota v čase `t`, `lt` je odhad úrovně v čase `t`, `bt` je odhad faktoru růstu v čase `t` a `st` je odhad sezónního přizpůsobení v čase `t`. K aktualizaci našich odhadů používáme tři vyhlazovací vzorce v exp-smoothing-tool-formula-a-holt-winters. α je hodnota zadaná jako Faktor tlumení, γ je hodnota zadaná jako Faktor tlumení růstu a δ je hodnota zadaná jako Faktor sezónního tlumení. `L` je hodnota zadaná jako Délka sezóny. V případě, že jsou vaše data tvořena měsíčními hodnotami, měla by být `L` rovna 12, v případě čtvrtletních hodnot pak 4.

Tento nástroj získá počáteční odhady (v čase 0) pro úroveň a faktor růstu provedením lineární regrese pomocí prvních všech datových hodnot. Odhady pro sezónní přizpůsobení získává zprůměrování příslušných sezónních rozdílů z hodnot předpovídaných samostatnou lineární regresí.

###### Vzorec exponenciálního vyhlazení dodatečnou Holtovou-Wintersovou metodou

Vzorec používaný u dodatečné Holtovy-Wintersovy metody.

V případě, že zvolíte, aby nástroj do výstupní oblasti místo hodnot vkládal raději vzorce, můžete pak měnit faktory tlumení α, γ a δ a všechny odhadované hodnoty i po provedení výpočtů nástrojem.

Jestli chcete mít ve výstupu i směrodatnou chybu, zaškrtněte políčko Směrodatné chyby. Použitý vzorec je dán v exp-smoothing-tool-formula-a-holt-winters-stderr. Jmenovatele můžete přizpůsobit výběrem příslušného skupinového přepínače.

###### Vzorec pro směrodatnou chybu u dodatečné Holtovy-Wintersovy metody

Vzorec používaný pro výpočet směrodatné chyby u dodatečné Holtovy-Wintersovy metody

V případě, že zaškrtnete políčko Zahrnout graf, bude vytvořen také graf zobrazující vyjádření `yt` a předpovídaných hodnot úrovní `lt`.

###### Použití nástroje pro exponenciální vyhlazení

smoothing-example-6 ukazuje kartu voleb nástroje exponenciálního vyhlazení pro dodatečnou Holtovu-Wintersovu metodu. Očekává se, že data budou mít 4 sezónní období (to by například odpovídalo datům pro jednotlivá čtvrtletí roku). smoothing-example-7 ukazuje odpovídající příklad výstupu z dodatečné Holtovy-Wintersovy metody. Buňka C7 obsahuje odhadnutou úroveň v čase 0, D7 odhadnutý faktor růstu v čase 0 a E4 až E7 počáteční sezónní přizpůsobení pro jednotlivé 4 sezóny předcházející časovému období našich dat. V případě, že jste si požádali o vkládání vzorců do listu místo hodnot, můžete měnit tyto odhady, hodnoty pro α v A2, pro γ v B2 a/nebo pro δ v C2 a výsledkem bude okamžitá změna předpovídaných hodnot.

###### Volby nástroje pro exponenciální vyhlazení (dodatečný Holt-Winters)

Obrázek karty Volby pro dodatečnou Holtovu-Wintersovu metodu.

###### Výstup nástroje pro exponenciální vyhlazení (dodatečný Holt-Winters)

Obrázek výstupu dodatečné Holtovy-Wintersovy metody.

###### Vícenásobná Holtova-Wintersova metoda

Vícenásobná Holtova-Wintersova metoda exponenciálního vyhlazení je vhodná, když má časová řada s lineárními trendy dodatečný vícenásobný sezónní charakter pro jednotlivé úrovně, faktor růstu a sezónní vzor se může měnit. Vícenásobný sezonní vzor je vzor, kterým se dají vysvětlit sezónní odlišnosti pomocí vícenásobné sezónní konstanty (ačkoliv, umožňujeme pomalou změnu této konstanty).

`yt` je skutečná hodnota v čase `t`, `lt` je odhadnutá úroveň v čase `t`, `bt` je odhadnutý faktor růstu v čase `t` a `st` je odhadnuté sezónní přizpůsobení pro čas `t`. K aktualizaci našich odhadů používáme tři vyhlazovací vzorce v exp-smoothing-tool-formula-m-holt-winters. α je hodnota zadaná jako Faktor tlumení, γ je hodnota zadaná jako Faktor tlumení růstu a δ je hodnota zadaná jako Faktor sezónního tlumení. `L` je hodnota zadaná jako Délka sezóny. V případě, že jsou vaše data tvořena měsíčními hodnotami, měla by být `L` rovna 12, v případě čtvrtletních hodnot pak 4.

Tento nástroj získá počáteční odhady (v čase 0) pro úroveň a faktor růstu provedením lineární regrese pomocí prvních datových hodnot prvních 4 sezónních období. Odhady pro sezónní přizpůsobení získává zprůměrování příslušných sezónních rozdílů z hodnot předpovídaných samostatnou lineární regresí během prvních 4 sezónních období.

###### Vzorec exponenciálního vyhlazení vícenásobnou Holtovou-Wintersovou metodou

Vzorec používaný u vícenásobné Holtovy-Wintersovy metody.

V případě, že zvolíte, aby nástroj do výstupní oblasti místo hodnot vkládal raději vzorce, můžete pak měnit faktory tlumení α, γ a δ a všechny odhadované hodnoty i po provedení výpočtů nástrojem.

Jestli chcete mít ve výstupu i směrodatnou chybu, zaškrtněte políčko Směrodatné chyby. Použitý vzorec je dán v exp-smoothing-tool-formula-m-holt-winters-stderr. Jmenovatele můžete přizpůsobit výběrem příslušného skupinového přepínače.

###### Vzorec pro směrodatnou chybu u vícenásobné Holtovy-Wintersovy metody

Vzorec používaný pro výpočet směrodatné chyby u vícenásobné Holtovy-Wintersovy metody

V případě, že zaškrtnete políčko Zahrnout graf, bude vytvořen také graf zobrazující vyjádření `yt` a předpovídaných hodnot úrovní `lt`.

###### Použití nástroje pro exponenciální vyhlazení

smoothing-example-8 ukazuje odpovídající příklad výstupu z vícenásobné Holtovy-Wintersovy metody. Buňka C7 obsahuje odhadnutou úroveň v čase 0, D7 odhadnutý faktor růstu v čase 0 a E4 až E7 počáteční sezónní přizpůsobení pro jednotlivé 4 sezóny předcházející časovému období našich dat. V případě, že jste si požádali o vkládání vzorců do listu místo hodnot, můžete měnit tyto odhady, hodnoty pro α v A2, pro γ v B2 a/nebo pro δ v C2 a výsledkem bude okamžitá změna předpovídaných hodnot.

###### Výstup nástroje pro exponenciální vyhlazení (vícenásobný Holt-Winters)

Obrázek výstupu vícenásobné Holtovy-Wintersovy metody.

##### Nástroj pro klouzavý průměr

###### Dialogové okno Klouzavý průměr

Obrázek dialogového okna nástroje pro analýzy pomocí klouzavého průměru.

Nástroj pro klouzavý průměr použijte k výpočtu klouzavého průměru jedné, či více množin dat. Klouzavý průměr poskytuje užitečné informace o trendech dat, které se v obyčejném průměru ztratí. Navíc se dá použít k odstranění náhodných odchylek. Například můžete tento nástroj použít k vytvoření vyhlazené křivky cen na burze.

Ve poli Vstupní oblast: určete buňky, které obsahují množinu dat. Zadaný rozsah, či více rozsahů, může být seskupeno podle řádků, sloupců nebo oblastí.

Pokud v první buňce každé datové množiny máte popisek, zapněte volbu Popisky.

Zvolte si typ klouzavého průměru, který chcete vypočítat. Nástroj umí určit 4 typy:

1. Prostý klouzavý průměr

2. Kumulovaný klouzavý průměr

3. Vážený klouzavý průměr

4. Spencerův 15bodový klouzavý průměr

###### Dialogové okno nástroje pro klouzavý průměr: Karta Volby

Obrázek karty Volby analytického nástroje pro klouzavý průměr.

Zadejte Interval pro klouzavý průměr. Interval `i` je počet po sobě jdoucích hodnot, které se mají zahrnout do jednotlivých klouzavých průměrů. Tato volba je přístupná jen pro prostý a vážený klouzavý průměr.

Políčko Směrodatné chyby zaškrtněte, pokud byste chtěli vypočítat také směrodatné chyby. Protože neexistuje žádný obecný úzus na jmenovatele pro směrodatnou chybu, můžete si jej zvolit příslušným skupinovým přepínačem.

V případě jednoduchého klouzavého průměru můžete volit mezi klouzavým průměrem v předchozím nebo centrovaném bodě, nebo si můžete určit nějaký jiný vlastní posun.

1. Klouzavý průměr v předchozím bodě: Každý z průměrů se počítá z aktuálního pozorování a bezprostředně předcházejících pozorování v celkovém počtu `i` pozorování.

2. Klouzavý průměr v centrovaném bodě s lichým `i`: Každý z průměrů se počítá z aktuálního pozorování a stejného počtu bezprostředně předcházejících pozorování a nejbližších budoucích pozorování v celkovém počtu `i` pozorování.

3. Klouzavý průměr v centrovaném bodě se sudým `i`: Tento se počítá podle vzorce uvedeném v moving-formula-central. `at` je klouzavý průměr v čase `t` a `yt` je pozorování v čase `t`.

4. Jiný posun: V případě, že je posun 0, jedná se jednoduše o klouzavý průměr v předchozím bodě. V ostatních případech posun říká, kolik nejbližších budoucích pozorování se do průměru zahrne. O to je pak příslušně snížen počet použitých pozorování z minulosti.

###### Vzorec pro centrální klouzavý průměr se sudým intervalem

Vzorec pro centrální klouzavý průměr pro případ, kdy je délka intervalu sudá.

Výsledky jsou umístěny do jednoho sloupce pro každou datovou množinu (pokud jste si zapnuli výpočet směrodatných chyb, přidá se ještě druhý sloupec). Každý řádek představuje klouzavý průměr příslušného řádku nebo sloupce vstupní oblasti. V závislosti na typu průměru a posunu není možné vypočítat klouzavý průměr pro prvních několik řádků ze vstupní oblasti.

###### Prostý klouzavý průměr

Prostý klouzavý průměr je nevážený průměr z množiny pozorování. Která pozorování přesně budou zahrnutá závisí podle toho, jestli je počítán průměr v předchozím nebo centrálním bodě.

###### Kumulovaný klouzavý průměr

Kumulovaný klouzavý průměr je klouzavý průměr v předchozím bodě, kdy je zahrnuto aktuální i všechna předchozí pozorování.

###### Vážený klouzavý průměr

Vážený klouzavý průměr s intervalem `i` je klouzavý průměr v předchozím bodě počítaný podle vzorce moving-formula-central. `at` je klouzavý průměr v čase `t` a `yt` je pozorování v čase `t`.

###### Vzorec pro vážený klouzavý průměr s intervalem `i`

Vzorec pro vážený klouzavý průměr, když je délka intervalu `i`.

###### Spencerův 15bodový klouzavý průměr

Spencerův 15bodový klouzavý průměr je centrovaný klouzavý průměr vypočítaný podle vzorce moving-formula-spencer. `at` je klouzavý průměr v čase `t` a `yt` je pozorování v čase `t`.

###### Vzorec pro Spencerův 15bodový klouzavý průměr

Vzorec pro Spencerův 15bodový klouzavý průměr.

###### Příklad klouzavého průměru

###### Nějaká ukázková data pro nástroj pro klouzavý průměr

Obrázek nějakých ukázkových dat pro použití s nástrojem pro analýzy pomocí klouzavého průměru.

###### Použití nástroje pro klouzavý průměr

moving-example-1 zobrazuje nějaká ukázková data, moving-example-2 nastavení voleb a moving-example-3 příslušný výstup.

###### Volby nástroje pro klouzavý průměr

Obrázek nastavení voleb v příkladu klouzavého průměru.

###### Výstup nástroje pro klouzavý průměr

Obrázek výstupu z nástroje pro analýzu pomocí klouzavého průměru.

#### Nástroje pro Fourierovu analýzu

##### Dialogové okno Fouriérova analýza

Obrázek s dialogovým oknem pro Fouriérovu analýzu.

Nástroj Fouriérova analýza normálně provádí rychlou Fouriérovu transformaci, aby získal diskrétní Fouriérovu transformaci Fs zadané posloupnosti ft reálných čísel podle vzorce uvedeného v fourier-tool-formula.

Volbu Inverzní vyberte, když chcete vypočítat inverzní diskrétní Fouriérovu transformaci ft zadané posloupnosti Fs reálných čísel.

V případě, že počet výrazů v zadané posloupnosti není mocninou 2 (tj. 2, 4, 8, 16, 32, 64, 128 atd.), přidá tento nástroj na konec nuly, aby získal mocninu dvou.

V poli Vstupní oblast určete buňky, které obsahují datové množiny. Zadaná oblast, či více oblastí, jsou seskupeny do posloupností, buď podle řádků nebo sloupců.

Pokud v první buňce každé datové množiny máte popisek, zapněte volbu Popisky.

##### Vzorec Fouriérovy analýzy

Vzorec pro Fouriérovu analýzu.

Než použijete výsledky získané tímto nástrojem, ujistěte se, že jsou opravdu podle správného vzorce pro váš obor. Ve přírodních vědách bývá Fouriérova transformace nazývána inverzní Fouriérovou transformací a naopak. Navíc se často liší faktor měřítk.

Například aplikace Mathematica používá výrazy Fouriérova transformace a inverzní Fouriérova transformace v přesně opačném významu než Gnumeric a používá faktor měřítka `1/SQRT(N)` místo `1/N`.

#### Nástroj pro Kaplanovy-Meierovy odhady

##### Karta Vstup

Karta Vstup, zobrazená na kaplan-meier-tool-dialog, obsahuje pole, ve kterých se určují data, která se mají použít pro Kaplanovy-Meierovy odhady. Časový sloupec obsahuje časy nebo data, ve kterých subjekty zemřely nebo byly cenzorovány. Když byly některé ze subjektů cenzorovány, zaškrtne se políčko Povolit cenzorování a Sloupec cenzorování by měl obsahovat cenzorovací značky. Typicky to jsou 0s nebo 1s. Rozsah cenzorovacích značek nebo popisků se dá nastavit ve zbývajících dvou číselnících.

###### Dialogové okno Kaplanovy-Meierovy odhady

Obrázek dialogového okna Kaplanovy-Meierovy odhady.

##### Karta Skupiny

V případě, že subjekty patří do několika skupin a očekává se oddělená analýza skupin, dá se použít karta Skupiny.

###### Karta Skupiny v dialogovém okně Kaplan-Meierovy odhady

Obrázek karty Skupiny v dialogovém okně Kaplan-Meierovy odhady.

Karta Skupiny se dá zpřístupnit pomocí Definovat více skupin. Pole Sloupec se skupinou slouží pro zadání adresy sloupce, který určuje členství ve skupině. Skupiny se pak definují nebo mažou přes tlačítka Přidat a Odstranit.

##### Karta Volby

Karta voleb v dialogovém okně Kaplanovy-Meierovy odhady se používá k nastavení různých voleb nástroje Kaplan-Meier.

###### Karta Volby v dialogovém okně Kaplan-Meierovy odhady

Obrázek karty Volby v dialogovém okně Kaplan-Meierovy odhady.

##### Karta Výstup

Karta Výstup obsahuje standardní volby a pole výstupu popsané v sect-stat-analysis-overview.

##### Příklad Kaplanova-Meierova odhadu

###### Ukázkový vstup nástroje pro Kaplanův-Meierův odhad

Obrázek vstupu do příkladu Kaplanova-Meierova odhadu a karta Výstup analytického nástroje Kaplan-Meier.

###### Použití nástroje pro Kaplanův-Meierův odhad

Předpokládejme, že chcete vypočítat Kaplanův-Meierův odhad pro zadání uvedené na kaplan-meier-tool-example-1. Každý z řádků obsahuje data pro jeden subjekt. Sloupec A obsahuje čas přežití, tj. čas do smrti nebo cenzorování. Sloupec B obsahuje číslo skupiny, přičemž uvažujeme o dvou skupinách subjektů. Sloupec C říká, jestli subjekt zemřel (0) nebo byl cenzorován (1).

Vyplníme pole na kartě Vstup tak, jak zobrazuje kaplan-meier-tool-example-1. Časový sloupec je A2:A21 a sloupec cenzorování je C2:C21.

Protože máme dvě skupiny subjektů, na kartě Skupiny zaškrtneme Definovat více skupin a nastavíme dvě skupiny s identifikátory 1 a 2 ve sloupci B2:B21:

###### Příklad karty Skupiny v nástroji Kaplan-Meier

Obrázek karty Skupiny v analytickém nástroji Kaplan-Meier.

Na kartě Volby jsou již ve výchozím stavu všechna políčka zaškrtnutá a my to tak ponecháme, abychom získali co největší množství informací.

Na kartě výstupu zvolíme, kam chceme umístit výstupní údaje. Pro účely tohoto příkladu ponecháme jako cíl Nový list. Po kliknutí na Budiž dostaneme výstup, který můžete vidět na kaplan-meier-tool-example-2. Upozorňujeme, že graf, který se původně zobrazil nad číselnými výsledky, byl pro potřeby snímku obrazovky přesunut.

B1:F17 zobrazuje výsledky první skupiny, G1 až K17 výsledky druhé skupiny. Graf zobrazuje Kaplanovu-Meierovu křivku přežití pro obě skupiny.

M4:N7 zobrazuje výsledky Mantelova-Haenszelova Log-Rank testu. V tomto případě je p-hodnota větší než 0,3 a nedokázali bychom zamítnout nulovou hypotézu. Neexistuje žádný důkaz, že se doba přežití liší.

###### Ukázkový výstup nástroje pro Kaplanův-Meierův odhad

Obrázek výstupu z nástroje pro analýzy pomocí Kaplanova-Meierova odhadu.

#### Analýza hlavních komponent

##### Dialogové okno nástroje pro analýzu hlavních komponent

Obrázek dialogového okna nástroje pro analýzu hlavních komponent.

Nástroj pro analýzu hlavních komponent provádí analýzu, která se hodí pro statistické postupy s využitím v takových oblastech, jako je rozpoznáván obličejů nebo komprimace obrazu. Jedná se o běžnou techniku pro vyhledávání vzorů v datech o velkých rozměrech.

V poli Vstupní oblast určete buňky, které obsahují datové množiny. Zadaná oblast, či více oblastí, jsou seskupeny do faktorů, buď podle řádků nebo sloupců.

Pokud v prvních buňkách u jednotlivých faktorů máte popisky, vyberte volbu Popisky.

##### Ukázková data pro analýzu hlavních komponent

Obrázek ukázkových dat pro použití v nástroji pro analýzu hlavních komponent.

##### Použití nástroje pro analýzu hlavních komponent

Předpokládejme, že chcete provést analýzu hlavních komponent na datech zadaných na pcanalysis-example-1, která mají dva rozměry (faktory) x a y.

1. Do pole Vstupní oblast zadejte Sheet1!$A$1:$B$11 (nebo jen A1:B11). Můžete to přímo napsat nebo do pole kliknout a pak oblast vybrat na listu.

2. Vyberte volbu Popisky, protože první řádek obsahuje popisky (viz pcanalysis-tool-dialog).

3. Zadejte volby výstupu tak, jak jsou popsány v předchozím.

4. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Výstup z analýzy hlavních komponent je zobrazen na regression-example-3. Výstup zobrazuje kovarianční matici, vlastní hodnoty a příslušné vlastní vektory. Hlavní komponenta je sestrojený faktor se stopou s nejvyšším procentem, ξ1.

##### Výstup nástroje pro analýzu hlavních komponent

Obrázek výstupu z analýzy hlavních komponent.

#### Regresní nástroj

##### Dialogové okno Regrese

Obrázek dialogového okna Regrese.

Regresní nástroj k provádění několika regresních analýz.

Do pole Proměnné X: zadejte oblast, nebo seznam oblastí, obsahující nezávislé proměnné.

Do pole Proměnná Y: zadejte jednu oblast obsahující závislou proměnnou.

V případě, že nezávislé a závislé proměnné obsahují v prvním poli také popisky pro jednotlivé řádky, sloupce nebo oblasti, zapněte volbu Popisky.

Určete úroveň spolehlivosti v poli Úroveň spolehlivosti:. Výchozí je 95 %.

Abyste přinutili regresní přímku nebo plochu protnout počátek, stačí vybrat volbu Vynutit průchod nulou.

Určete výstupní volby, jak je popsáno výše. Pokud výstup nasměrujete do konkrétní výstupní oblasti, měla by tato oblast mít nejméně 7 sloupců a o 17 více řádků, než je počet nezávislých proměnných.

##### Ukázková data pro regresi

Obrázek ukázkových data pro použit v nástroji pro regresi.

##### Použití regresního nástroje

Předpokládejme, že chcete provést regresní analýzu dat zadaných na regression-example-1 pomocí `v` a `y` jako nezávislých proměnných a `u` jako závislé proměnné.

1. Zadejte B1:B11 do pole Proměnná X:. Údaj můžete buď přímo zapsat, nebo klikněte na tlačítko vedle pole a rozsah vyberte v listě.

2. Zadejte A1:A11 do pole Proměnná Y:.

3. Vyberte volbu Popisky, protože první řádek obsahuje popisky (viz regression-example-2).

4. Zadejte volby výstupu tak, jak jsou popsány v předchozím.

5. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Výstup této regresní analýzy je ukázaný v regression-example-3.

##### Vyplněné dialogové okno Regrese

Obrázek dialogového okna nástroje pro regresi s vyplněnými požadovanými poli.

##### Výstup regresního nástroje

Obrázek výstupu z regresní analýzy.

### Jednovzorkové testy

#### Testy normality

Test normality poskytuje čtyři testy normality.

1. Andersonův-Darlingův test

2. Cramér-von Misesův test

3. Lillieforsův (Kolmogorovův-Smirnovův) test

4. Shapirův-Franciův test

##### Dialogové okno testu normality

Obrázek dialogového okna Test normality.

Oblast s daty je určena pomocí pole Vstupní oblast: (viz normality-tool-dialog). Zadaná oblast, nebo seznam oblastí, mohou být seskupeny do oddělených datových množit podle sloupců, řádků nebo oblastí. Nástroj provádí samostatný test pro jednotlivé množiny.

##### Karta Test v dialogovém okně Test normality

Obrázek karty Test v dialogovém okně testu normality.

Na kartě Test se určuje, který ze čtyř testů se má provést, úroveň významnosti pro test a jestli se má přidat diagram normální pravděpodobnosti dat (viz normality-tool-testspec-dialog).

##### Ukázková data pro test normality

Obrázek ukázkových dat pro test normality.

##### Používání testu normality

Předpokládejme, že chcete provést Lillieforsův (Kolmogorovův-Smirnovův) test normality na datech daných v normality-example-1.

1. Do pole Vstupní oblast zadejte A1:A50 (nebo Sheet1!$A$1:$A$50). Můžete to přímo napsat nebo do pole kliknout a pak oblast vybrat na listu.

2. Zaškrtněte volbu Popisky, protože první řádek obsahuje popisky (viz normality-example-2).

3. Na kartě Test v dialogovém okně (viz normality-example-3) vyberte Lillieforsův (Kolmogorovův-Smirnovův) test.

4. Určete příslušnou úroveň významnosti Alfa, řekněme 0,05.

5. Vyberte Vytvořit diagram normální pravděpodobnosti, aby se do výstupu zahrnul diagram normální pravděpodobnosti.

6. Zadejte volby výstupu tak, jak jsou popsány v předchozím.

7. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Výstup tohoto testu normality můžete vidět na normality-example-4. Pro upřesnění, graf, který se původně zobrazil nad výstupními daty, byl pro potřeby snímku obrazovky přesunut.

##### Vyplněná karta Vstup v dialogovém okně Test normality

Obrázek vyplněné karty Vstup v dialogovém okně Test normality.

##### Vyplněná karta Test v dialogovém okně Test normality

Obrázek vyplněné karty Test v dialogovém okně Test normality..

##### Výstup testu normality

Obrázek výstupu z testu normality.

#### Požadavky na medián

Nástroj pro test požadavků na medián poskytuje dva neparametrické testy, které testují nulovou hypotézu, že vzorky pochází ze souboru se zadaným mediánem:

1. Znaménkový test

2. Wilcoxonův jednovýběrový test

Vybráním příslušné položky podnabídky se otevře dialogové okno s předvoleným příslušným testem.

##### Znaménkový test

Tento oddíl popisuje jeden příklad znaménkového testu na nulovou hypotézu, že vzorek pochází ze souboru se zadaným mediánem. Nástroj provádí znaménkový test, který testuje nulovou hypotézu, že dva páry vzorků pochází ze souboru se stejným mediánem, jako je v oddílu two-median-sign-test-tool.

###### Dialogové okno Testování 1 mediánu

Obrázek dialogového okna Testování 1 mediánu používaného znaménkovým testem a Wilcoxonovým jednovýběrovým testem.

Nástroj Znaménkový test provádí jednovzorkový znaménkový test, jestli vzorek pochází ze souboru se zadaným mediánem.

Oblast se vzorkem dat se určuje přes pole Vstupní oblast: (viz one-median-tool-dialog). Zadaná oblast, či více oblastí, mohou být seskupeny do samostatných množit, buď podle sloupců, řádků nebo oblastí. Nástroj pak provede test pro každou množinu odděleně.

Na kartě Test dialogového okna (viz one-median-tool-dialog-test-tab) je zadán předpovídaný medián a také úroveň významnosti alfa.

###### Karta Test dialogového okna Testování 1 mediánu

Obrázek karty Test dialogového okna Testování 1 mediánu.

###### Používání nástroje pro znaménkový test

Předpokládejme, že chcete provést znaménkový test na datech daných v one-median-tool-dialog, abyste určili, jestli vzorek pochází ze souboru se střední hodnotou 3.

1. Do pole Vstupní oblast zadejte A1:A19 (nebo Sheet1!$A$1:$A$19). Můžete to přímo napsat nebo do pole kliknout a pak oblast vybrat na listu.

2. Zaškrtněte volbu Popisky, protože první řádek obsahuje popisky (viz one-median-tool-dialog).

3. Na kartě Test dialogového okna (viz one-median-tool-dialog-test-tab) vyberte Znaménkový test.

4. Určete příslušnou úroveň významnosti Alfa, řekněme 0,05.

5. Určete medián nulové hypotézy (3) v poli Předpovídaný medián.

6. Zadejte volby výstupu tak, jak jsou popsány v předchozím.

7. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Výstup tohoto znaménkového testu je zobrazen na sign-test-dialog-output.

###### Výstup znaménkového testu

Obrázek výstupu ze znaménkového testu.

##### Wilcoxonův jednovýběrový test

Tento oddíl popisuje jednovzorkový Wilcoxonův jednovýběrový test pro testování nulové hypotézy, že vzorek pochází ze souboru se zadaným mediánem. Nástroj provádí Wilcoxonův jednovýběrový test pro otestování nulové hypotézy, že dva párové vzorky pochází ze souboru se stejným mediánem, jako je v oddíle two-median-wilcoxon-sign-test-tool.

Nástroj Wilcoxonův jednovýběrový test provádí jednovzorkový znaménkový test, jestli vzorek pochází ze souboru se zadaným mediánem.

Oblast se vzorkem dat se určuje přes pole Vstupní oblast: (viz one-median-tool-dialog). Zadaná oblast, či více oblastí, mohou být seskupeny do samostatných množit, buď podle sloupců, řádků nebo oblastí. Nástroj pak provede test pro každou množinu odděleně.

Na kartě Test dialogového okna (viz one-median-tool-dialog-test-tab) je zadán předpovídaný medián a také úroveň významnosti alfa.

p-hodnota daná tímto nástrojem je určena pomocí normální aproximace. Aproximace je platná jen, když je velikost vzorku nejméně 12.

###### Použití nástroje pro Wilcoxonův jednovýběrový test

Předpokládejme, že chcete provést Wilcoxonův jednovýběrový test na datech daných v one-median-tool-dialog, abyste určili, jestli vzorek pochází ze souboru se střední hodnotou 3.

1. Do pole Vstupní oblast zadejte A1:A19 (nebo Sheet1!$A$1:$A$19). Můžete to přímo napsat nebo do pole kliknout a pak oblast vybrat na listu.

2. Zaškrtněte volbu Popisky, protože první řádek obsahuje popisky (viz one-median-tool-dialog).

3. Na kartě Test dialogového okna (viz one-median-tool-dialog-test-tab) vyberte Wilcoxonův jednovýběrový test.

4. Určete příslušnou úroveň významnosti Alfa, řekněme 0,05.

5. Určete medián nulové hypotézy (3) v poli Předpovídaný medián.

6. Zadejte volby výstupu tak, jak jsou popsány v předchozím.

7. Zmáčkněte tlačítko Budiž.

Výstup tohoto znaménkového testu je zobrazen na wilcoxon-sign-test-dialog-output.

###### Výstup Wilcoxonova jednovýběrového testu

Obrázek výstupu Wilcoxonova jednovýběrového testu.

### Dvouvzorkové testy

#### Porovnání středních hodnot dvou souborů

Gnumeric poskytuje čtyři podobné nástroje pro testování, zda je rozdíl ve středních hodnotách dvou souborů roven hodnotě hypotézy. Tyto čtyři nástroje používají stejné dialogové okno (viz ttest-dialog).

##### Dialogové okno nástroje pro `t`-test a `z`-test

Obrázek dialogového okna pro t-test a z-test.

V závislosti na nastavení voleb se provede příslušný test. Položky na kartách Vstup, Test a Výstup jsou nezávislé na konkrétním testu.

Zadejte první proměnnou do pole Oblast proměnné 1 a druhou proměnnou do pole Oblast proměnné 2.

Zadejte podle hypotézy rozdíly mezi středními hodnotami souborů do pole Hypotetický rozdíl střední hodnoty, výchozí hodnota je 0. Úroveň významnosti zadejte do pole Alfa, výchozí hodnota je 5 %.

Nastavte volby výstup, jako již bylo popsáno dříve. Pokud je výstup vypisován do oblasti buněk, měl by mít nejméně tři sloupce a deset řádků.

Na výběr jsou tři možné volby:

Párové versus Nepárové

- V případě, že jsou proměnné závislé (nebo párové), vyberte volbu Párové.

Znáné versus Neznámé

- Pro nepárové nebo nezávislé proměnné může být rozptyl souboru známý nebo neznámý. V druhém případě bude odhadnut pomocí rozptylu vzorku. Pokud skutečně znáte rozptyly souborů před shromážděním vzorku, vyberte volbu Známé.

Shodné versus Neshodné

- Pro párové proměnné s neznámým rozptylem souboru můžeme předpokládat, že rozptyl je buď shodný se vzorkem, nebo není. V případě, že je předpokládána shodnost s rozptyly vzorků, Gnumeric odhadne běžný rozptyl sdružením rozptylů vzorků. Aby tak učinil, vyberte volbu Shodné.

##### `t`-test: nástroj pro test střední hodnoty dvou párových vzorků

###### Karta Volby v dialogovém okně nástroje `t`-test (párový)

Obrázek voleb pro t-test.

Pro párové proměnné, po kliknutí na Budiž, Gnumeric otestuje, zda je střední hodnota rozdílu mezi párovými proměnnými rovna zadané hypotetické střední hodnotě rozdílu.

###### Použití nástroje pro `t`-test (párový)

Viz ttest-paired-tool-ex1 s ukázkou vyplněného dialogového okna a ttest-paired-tool-ex2 s odpovídajícím výstupem.

###### Ukázková data pro `t`-test (párový)

Obrázek ukázkových dat pro t-test.

###### Výstup z nástroje pro `t`-test (párový)

Obrázek výstupních výsledků z t-testu.

##### `t`-test: nástroj pro předpoklad shody rozptylů dvou vzorků

###### Karta Volby v dialogovém okně nástroje `t`-test (shoda rozptylů)

Obrázek voleb pro analýzu t-test dvou vzorků se shodným rozptylem.

Pro párové proměnné s neznámými rozptyly, u kterých se ale předpokládá shodnost s rozptyly souboru, po kliknutí na Budiž, Gnumeric otestuje, zda je střední hodnota rozdílu mezi párovými proměnnými rovna zadané hypotetické střední hodnotě rozdílu.

###### Použití nástroje pro `t`-test (neznámé, ale shodné rozptyly)

Příklad vyplněného dialogového okna viz ttest-equal-tool-ex1 a příslušný výstup viz ttest-equal-tool-ex2.

###### Ukázková data pro `t`-test (neznámé, ale shodné rozptyly)

Obrázek ukázkových data pro použití s t-testem s neznámým, ale shodným rozptylem.

###### Výstup z nástroje pro `t`-test (neznámý, ale shodný rozptyl)

Obrázek výstupu z t-testu s neznámým, ale shodným rozptylem.

##### `t`-test: nástroj pro předpoklad neshody rozptylů dvou vzorků

###### Karta Volby v dialogovém okně nástroje `t`-test (neznámé a neshodné rozptyly)

Obrázek voleb pro t-test dvou vzorků s neznámým, ale pravděpodobně neshodným rozptylem.

Pro párové proměnné s neznámými rozptyly, u kterých se ale předpokládá neshodnost s rozptyly souboru, po kliknutí na Budiž, Gnumeric otestuje, zda je střední hodnota rozdílu mezi párovými proměnnými rovna zadané hypotetické střední hodnotě rozdílu.

###### Použití nástroje pro `t`-test (neznámé a neshodné rozptyly)

Příklad vyplněného dialogového okna viz ttest-unequal-tool-ex1 a příslušný výstup viz ttest-unequal-tool-ex2.

###### Ukázková data pro `t`-test (neznámé a neshodné rozptyly)

Obrázek ukázkových data pro použití s t-testem s neznámým a pravděpodobně neshodným rozptylem.

###### Výstup nástroje pro `t`-test (neznámé a neshodné rozptyly)

Obrázek výstupu z t-testu s neznámým a pravděpodobně neshodným rozptylem.

##### `t`-test: nástroj pro test střední hodnoty dvou vzorků

###### Karta Volby v dialogovém okně nástroje `z`-test

Obrázek voleb pro z-test dvou vzorků.

Pro nepárové proměnné s známými rozptyly souboru zadejte tyto rozptyly do polí Rozptyl statistického souboru proměnné 1 a Rozptyl statistického souboru proměnné 2. Po kliknutí na Budiž Gnumeric otestuje, zda je střední hodnota rozdílu mezi párovými proměnnými rovna zadané hypotetické střední hodnotě rozdílu.

###### Používání nástroje `z`-test

Příklad vyplněného dialogového okna viz ztest-tool-ex1 a příslušný výstup viz ztest-tool-ex2.

###### Ukázková data pro `z`-test

Obrázek ukázkových dat pro použití ve dvouvzorkovém z-testu.

###### Výstup z nástroje `z`-test

Výstup z nástrojů `z`-test Obrázek výstupu ze z-testu dvou souborů.

#### Porovnání mediánů dvou souborů

Gnumeric poskytuje tři neparametrické test pro testování nulové hypotézy, že dva vzorky pocházejí ze statistických souborů se stejným mediánem. Dva testy prováděné tímto nástrojem se používají v případě párových vzorků:

- Znaménkový test

- Wilcoxonův jednovýběrový test

Jeden test se používá v případě nepárových vzorků:

- Wilcoxonův-Mannův-Whitneyův test

##### Znaménkový test

Tento oddíl popisuje dvouvzorkový (párový) znaménkový test pro otestování nulové hypotézy, že dva vzorky pocházejí ze statistických souborů se stejným mediánem. Nástroj provádí znaménkový test, který otestuje nulovou hypotézu, že jeden vzorek pochází ze souboru se zadaným mediánem, stejné jako v oddíle sign-test-tool.

Tento oddíl je potřeba napsat.

##### Wilcoxonův jednovýběrový test

Tento oddíl popisuje dvouvzorkový (párový) Wilcoxův jednovýběrový test pro otestování nulové hypotézy, že dva vzorky pocházejí ze statistických souborů se stejným mediánem. Nástroj provádí Wilcoxův jednovýběrový test, který otestuje nulovou hypotézu, že jeden vzorek pochází ze souboru se zadaným mediánem, stejné jako v oddíle sign-test-tool.

Tento oddíl je potřeba napsat.

##### Wilcoxonův-Mannův-Whitneyův test

Tento oddíl je potřeba napsat.

#### F-test: nástroj pro test rozptylu dvou vzorků

##### Dialogové okno F-Test

Obrázek dialogového okna pro analýzu F-test rovnosti dvou rozptylů.

Nástroj F-test použijte k otestování, že se rozptyl dvou statistických souborů liší vůči nulové hypotéze, že ne.

Zadejte proměnné do polí Oblast proměnné 1 a Oblast proměnné 2. Pole Alfa by mělo obsahovat úroveň významnosti, přičemž výchozí je 5 %.

Pokud první pole jednotlivých oblastí obsahují popisky, zapněte volbu Popisky. Názvy proměnných se stanou součástí výstupní tabulky.

Výsledky jsou dodány v tabulce. Ta obsahuje střední hodnotu, rozptyl, počet pozorování a stupně volnosti pro obě proměnné. Navíc obsahuje F-hodnotu, jednostrannou pravděpodobnost pro F-hodnotu a kritickou hodnotu F pro jednostranný test a příslušné hodnoty pro oboustranný test. Jednostranná pravděpodobnost pro F-hodnotu (řádek „P(F≤f)P pro jednostrannou alternativu“) je pravděpodobnost, že nastane chyba typu I v jednostranném testu. Obdobně, oboustranná pravděpodobnost pro F-hodnotu (řádek „P(F≤f)P pro oboustrannou alternatiu“) je pravděpodobnost, že nastane chyba typu I při oboustranném testu. Protože v oboustranném F-testu jsou obě kritické hodnoty kladné, obsahuje řádek „Kkritická hodnota F pro oboustrannou alternativu“ dvě hodnoty.

Pokud je výstup nasměrován do konkrétní výstupní oblasti, měla by tato oblast mít nejméně 3 sloupce a 8 řádků.

##### Nějaká ukázková data

Obrázek ukázkových dat pro F-test shodnosti dvou rozptylů.

##### Použití nástroje F-test

ftest-example-1 zobrazuje nějaká ukázková data a ftest-example-2 příslušný výstup.

##### Výstup nástroje F-test

Obrázek výstupu analýzy F-test rovnosti dvou rozptylů.

### Vícevzorkové testy

#### Analýzy rozptylu

##### Nástroj Analýza rozptylu: jeden faktor

Tento nástroj se používá k jednofaktorové analýze rozptylu zadaných proměnných. Proměnné se zadávají do pole Vstupní oblast:. Zadaná oblast může být seskupená do proměnných podle sloupců, řádků nebo oblastí. Pole Alfa určuje úroveň významnosti, přičemž výchozí je 5 %.

Pokud první řádky nebo první sloupce oblasti, nebo případně první buňky jednotlivých oblastí, obsahují popisky, zapněte volbu Popisky. Názvy proměnných pak budou součástí výstupní tabulky.

Výsledky analýzy rozptylu jsou předkládány ve standardní tabulce analýzy rozptylu. Kritická hodnota F je největší hodnota F, což je statisticky nejvýznamnější použití zadané úrovně významnosti (Alfa).

Nástroj vypočítá také počet, součet, průměr a rozptyl jednotlivých proměnných.

###### Dialogové okno Analýza rozptylu – jeden faktor a ukázková data

Obrázek víceúrovňové jednofaktorové analýzy rozptylu.

###### Použití jednofaktorové analýzy rozptylu

Příklad vyplněného dialogového okna viz anova-one-factor-tool-ex1 a příslušný výstup viz anova-one-factor-tool-ex2.

###### Výstup z jednofaktorové analýzy rozptylu

Obrázek výstupu z víceúrovňové jednofaktorové analýzy rozptylu.

##### Nástroj Analýza rozptylu: dva faktory

Gnumeric umí provádět dvoufaktorovou analýzu rozptylu s a bez replikace. Je přitom použito stejné dialogové okno a příslušný nástroj je vybrán podle toho, jestli počet řádků na vzorek je 1, nebo více než 1.

###### Nástroj Analýza rozptylu: dva faktory bez replikace

Pokud počet řádků na vzorek je větší než 1, Gnumeric provádí dvoufaktorovou analýzu rozptylu bez replikací. Každý sloupec ve vstupní oblasti je interpretován jako úroveň prvního faktoru, zatímco jednotlivé řádky jsou interpretovány jako úrovně druhého faktoru.

První řádky a sloupce oblasti mohou obsahovat popisky pro tyto úrovně. V takovém případě by měla být zapnutá volba Popisky.

Do pole Alfa zadejte úroveň významnosti. Výchozí hodnota je 5 %.

###### Použití dvoufaktorové analýzy rozptylu bez replikace

Příklad vyplněného dialogového okna viz anova-two-factor-without-tool-ex1 a příslušný výstup viz anova-two-factor-without-tool-ex2.

###### Dialogové okno Analýza rozptylu – dva faktory bez replikace

Obrázek dvoufaktorové analýzy rozptylu bez replikace.

###### Výstup z dvoufaktorové analýzy rozptylu bez replikace

Obrázek výstupu z dvoufaktorové analýzy rozptylu bez replikace.

###### Nástroj Analýza rozptylu: dva faktory s replikací

Pokud počet řádků na vzorek je větší než 1, Gnumeric provádí dvoufaktorovou analýzu rozptylu s replikací. Každý sloupec ve vstupní oblasti je interpretován jako úroveň prvního faktoru, zatímco skupiny řádků (počet řádků v jednotlivých skupinách je dán hodnotou Řádků na vzorek:) jsou interpretovány jako úrovně druhého faktoru.

První řádky a sloupce oblasti mohou obsahovat popisky pro tyto úrovně. V takovém případě by měla být zapnutá volba Popisky.

Do pole Alfa zadejte úroveň významnosti. Výchozí hodnota je 5 %.

Příklad vyplněného dialogového okna viz anova-two-factor-with-tool-ex1 a příslušný výstup viz anova-two-factor-with-tool-ex2.

###### Dialogové okno Analýza rozptylu – dva faktory s replikací

Obrázek dvoufaktorové analýzy rozptylu s replikací.

###### Výstup z dvoufaktorové analýzy rozptylu s replikací

Obrázek výstupu z dvoufaktorové analýzy rozptylu s replikací.

Gnumeric odhadne chybějící hodnoty pro kombinace jednotlivých úrovní jako kombinaci střední hodnoty existujících hodnot.

#### Testy pro kontingenční tabulky

##### Test homogenity

##### Test nezávislosti

## Grafika: obrázky, widgety a kresby

Tato kapitola vysvětluje, jak v Gnumericu přidat do pracovního listu grafické prvky, včetně obrázků z externích souborů, widgetů grafického uživatelského rozhraní pro interakci s daty v sešitě a jednoduchých kreslených prvků.

### Přehled

Gnumeric poskytuje několik typů grafických prvků, které se dají přidat do pracovního listu. Vytváření, úpravy a mazání všech těchto grafických prvků je velmi podobné. Když jsou tyto prvky součástí listu, „plavou“ nad buňkami mřížky, přičemž případně zakrývají data v buňkách.

Gnumeric v současnosti zobrazuje čtyři různé typy grafických prvků: datové grafy, obrázky, widgety a kresby. Grafy umožňují uživateli prezentovat data z listu vizuálně v podobě grafu složeného z jednoho nebo i více diagramů, včetně koláčových, sloupcových a bodových. Obrázky lze do listu přidat z většiny standardních grafických formátů. Widgety grafického uživatelského rozhraní se po přidání do listu mohou napojit na hodnoty obsažené v buňkách listu. Kreslení umožňuje uživateli přidávat jednoduché grafické prvky na povrch listu, včetně čar, šipek a jednoduchých mnohoúhelníků.

#### Čtyři typy grafických prvků.

Obrázek aplikace Gnumeric zobrazující typy grafických prvků, které se dají přidat do pracovního listu: graf se sloupcovým diagramem, obrázek znázorňující mapu Francie, posuvník měnící hodnotu v buňce „I6“ a kresba v podobě červené šipky.

Čtyři typy grafických prvků, které se dají přidat do pracovního listu: graf se sloupcovým diagramem, obrázek znázorňující mapu Francie, posuvník měnící hodnotu v buňce „I6“ a kresba v podobě červené šipky.

Do pracovního sešitu Gnumeric se dají přidat různé grafické prvky, přičemž se všechny chovají podobným způsobem. Grafické prvky „plavou“ na buňkami v mřížce a mohou zakrývat jejich obsah, aniž by jej ale ovlivnily. Všechny grafické prvky se přidávají v podstatě stejným způsobem tak, že vyberete, jaký prvek chcete přidat, a pak použijete myš, buď s prostým kliknutím do požadovaného místa pro výchozí velikost, nebo kliknutím a tažením, abyste si vybrali velikost oblasti, kterou prvek zabere. Přesun a změna velikosti těchto prvků se dělá kliknutím na objekt hlavním tlačítkem myši a použitím těla objektu, hrany nebo úchytu (malá kolečka, která se objeví v rozích a středech stran) k manipulaci s objektem. Všechny tyto objekty mají k dispozici kontextovou nabídku, přes kterou můžete měnit jejich vlastnosti, ukládat je jako obrázky, měnit jejich pořadí ve vrstvení (který grafický prvek je umístěný nad kterým) nebo je mazat. Všechny tyto operace budou shrnuty níže a podrobně vysvětleny pak v dalších oddílech.

#### Přidávání grafických prvků

Všechny grafické prvky se přidávají podobným způsobem, který se liší jen ve výběru původu a v nastavení prvku. Grafy se přidávají pomocí Průvodce grafem, který se dá vyvolat buď přes nabídku Vložit nebo přes tlačítko na nástrojové liště a pomůže vám definovat vlastnosti grafu. Obrázky se přidávají pomocí položky Obrázek… v nabídce Vložit, následuje výběr názvu souboru s příslušným obrázkem a kliknutí na tlačítko Otevřít. Widgety a kreslené prvky se přidávají příslušnými tlačítky na objektové nástrojové liště.

Po kterémkoliv z těchto kroků a za předpokladu, že je ukazatel myši umístěn nad oblastí s mřížkou buněk, se ukazatel myši změní na nitkový kříž Obrázek ukazatele myši v podobě nitkového kříže..

Grafický prvek můžete umístit do pracovního sešitu posunem ukazatele po pracovním sešitě a kliknutím hlavním tlačítkem myši. Grafický prvek se objeví ve své výchozí velikosti s pravým horním rohem určeným pozicí ukazatele myši.

Případně můžete grafický prvek umístit do pracovního sešitu a zároveň mu přidělit velikost pomocí kliknutí a tažení myší. Jakmile se ukazatel myši změní na nitkový kříž, může grafický prvek vložit najetím ukazatelem myši na místo, kde chcete jeden roh výsledného prvku, kliknout a držet hlavní tlačítko myši, táhnout ukazatelem do protějšího rohu a uvolnit tlačítko myši. Grafický prvek se objeví mezi místy, kde bylo hlavního tlačítko myši zmáčknuto a uvolněno.

#### Výběr grafických prvků

Pro vybrání grafického prvku je zapotřebí nad něj umístit ukazatel myši a kliknout hlavním tlačítkem . Gnumeric dává najevo, že je prvek vybraný, tím, že kolem něj vykreslí osm úchytů. Ty mají podobu malých koleček ve čtyřech rozích a ve středech čtyřech hran obdélníkového ohraničení grafického prvku.

##### Grafický prvek, který je vybraný.

Obrázek několika grafických prvků, z nichž jeden je vybrán a proto jsou u něj zobrazené úchyty.

Grafický sloupcový diagram byl vybrán, o čemž svědčí osm malých kulatých úchytů v rozích a na středech hran.

Při umístění nad vybraný prvek, nebo jeho úchyty, mění ukazatel myši také svojí podobu. Když jej umístíte nad vybraný prvek, změní se na symbol „přesunu“ Obrázek ukazatele myši pro přesun, zatímco při umístění na úchyty prvku, změní se na jeden ze symbolů pro změnu velikosti, které můžete vidět na sect-gui-mouse.

Některé prvky, jako třeba widget typu posuvník, je obtížné vybrat, protože samy osobě reagují na hlavní tlačítko myši. Dá se pro ně použít alternativní postup výběru, kterým je nejprve vyvolat kontextovou nabídku a pak ji skrýt, funguje ale pro všechny grafické prvky. Když se ukazatel myši nachází na grafickým prvkem, klikněte druhým tlačítkem myši, čímž se prvek vybere a objeví se kontextová nabídka. Když pak kliknete hlavním tlačítkem myši kamkoliv mimo tuto nabídku, nabídka zmizí, ale prvek zůstane nadále vybraný.

#### Přesun a změna velikosti grafických prvků

Grafické prvky je možné přesunout z jejich původního místa na listě, nebo změnit jejich velikost nebo tvar. Všechny tyto operace nejprve vyžadují vybrání grafického prvku hlavním tlačítkem myši a následné použití tohoto tlačítka a ukazatele myši k manipulaci s prvkem.

##### Přesun prvků pomocí myši

Přesun grafického prvku se provádí tak, že nejprve jej vyberete, pak nad něj najedete ukazatelem myši, přičemž se tvar ukazatele změní na symbol „přesun“ Obrázek ukazatele myši pro přesun., kliknete a držíte hlavní tlačítko myši a táhnete myší na nové místo. Když držíte hlavní tlačítko myši a zároveň táhnete, grafický prvek se přesouvá spolu s ukazatelem myši. Jakmile tlačítko uvolníte, zůstane objekt na novém místě.

##### Přesun prvků pomocí kurzorových kláves

Jakmile je grafický prvek vybraný, je možné jej přesouvat pomocí šipek na klávesnici. Dá se přesouvat i po menších krocích, když k nim navíc držíte klávesu Ctrl.

##### Změna velikosti a tvaru prvků

Změna velikosti nebo tvaru grafického prvku se dá provést tak, že jej vyberete, najedete ukazatelem myši nad úchyt v rohu nebo na hraně obdélníkového ohraničení prvku (ukazatel myši se přitom změní na příslušný typ pro změnu velikosti), zmáčknete hlavní tlačítko myši a držíte jej a táhnete úchyt na nové místo. Na něm pak tlačítko myši uvolníte. Když použijete rohový úchyt, můžete měnit na libovolný nový obdélníkový tvar a velikost. Když použijete úchyt na hraně, dá se provádět změna jen ve směru kolmém k této hraně.

#### Vyvolání kontextové nabídku pro grafické prvky

Mnoho operací s grafickými prvky, včetně změny jejich interních vlastností, ukládání jako obrázků, změny pořadí ve vrstvení a mazání, jsou prováděny přes kontextovou nabídku. Kontextová nabídka se objeví po najetí ukazatelem myši nad prvek a kliknutím druhým tlačítkem myši. Ve chvíli, kdy se ukazatel myši nachází nad grafickým prvek, změní se běžný široký kříž na šipku ukazující doprava. Kliknutím hlavním tlačítkem myši grafický prvek vyberete, zatímco druhým tlačítkem otevřete kontextovou nabídku. V závislosti na hardwaru a nastavení počítače může ale k vyvolání kontextové nabídky sloužit i jiné tlačítko.

##### Kontextová nabídka pro grafické prvky.

Obrázek aplikace Gnumeric zobrazující kontextovou nabídku grafu.

Kontextová nabídka pro grafy je nejúplnější. Obsahuje položku pro změnu vlastností grafu, položku pro uložení grafu jako obrázku, čtyři položky pro pořadí grafu ve vrstvách vůči ostatním grafům a položku pro smazání grafu.

Kontextová nabídka pro grafické prvky obsahuje podnabídku označenou Pořadí, která umožňuje měnit pořadí zobrazení u překrývajících se grafických objektů.

##### Podnabídka Pořadí v kontextové nabídce grafického prvku.

Obrázek podnabídky Pořadí v kontextové nabídce grafického prvku.

Podnabídka Pořadí v kontextové nabídce pro grafické prvky umožňuje měnit pořadí, v jakém jsou různé grafické prvky v listě navršené na sebe. To ovlivňuje, které objekty jsou vidět v popředí nad ostatními objekty, když se jich několik překrývá.

#### Úpravy grafických prvků

Řada grafických prvků má interní vlastnosti, které se dají měnit. Patří k nim obsah konkrétního grafu, související widget a obsah buňky v tabulce, nebo vlastnosti kresleného prvku. Tyto vlastnosti se mění pomocí položky Vlastnosti… v kontextové nabídce, která se objeví po kliknutí pravým tlačítkem myši. V ní pak klikněte na tuto položku a otevře se dialogové okno, ve které se dají upravovat vlastnosti prvku. Jelikož jsou tyto vlastnosti rozdílné pro jednotlivé prvky, bude toto dialogové okno rozebráno v jednotlivých oddílech dále.

#### Ukládání grafických prvků jako obrázky

Některé z grafických prvků, grafy a obrázky, nabízí v kontextové nabídce položku, která umožňuje prvek uložit do souboru, který bude obsahovat jen obrázek onoho prvku. Grafické kresby je možné uložit ve formátu SVG, PNG nebo JPEG. Obrázky v jejich původním formátu nebo ve formátu PNG nebo JPEG.

Prvky, které lze uložit do obrázků je možné poslat do souboru pomocí položky v kontextové nabídce prvku. Nejprve musíte kontextovou nabídku vyvolat pomocí kliknutí druhým tlačítkem myši. Následně vybrat pomocí kliknutí hlavním tlačítkem myši položku Uložit jako obrázek nebo Uložit jako. Tím se otevře dialogové okno Uložení jako, ve které si vyberete soubor, který chcete vytvořit, kde jej chcete vytvořit a jakého typu má obrázek být a po té se soubor vygeneruje.

#### Změna pořadí grafických prvků

Když jsou grafické prvky umístěné nad mřížkou buněk, mohou se navzájem překrývat. V podstatě každý grafický prvek obsadí jednu vrstvu v hromadě prvků. Standardně prvek, který je vytvořený nověji bude nad prvky vytvořenými dříve.

##### Vrstvení grafických prvků

Obrázek aplikace Gnumeric ukazující vrstvení grafických prvků na sebe.

Pořadí grafických prvků vrstvených na sebe se dá měnit pomocí čtyř položek v kontextové nabídce. Vyzvednout do popředí přenese vybraný prvek úplně nahoru nad všechny ostatní objekty. Vyzvednout výš přenese vybraný prvek o vrstvu výš. Obdobně pak Odsunout dál přesune vybraný prvek o vrstvu níž a Odsunout do pozadí umístí vybraný prvek úplně dospod pod ostatní objekty. Všechny tyto položky dohromady vám tak dávají kontrolu nad tím, v jakém pořadí se jednotlivé grafické prvky budou zobrazovat.

Uspořádání grafických prvků v aplikaci Gnumeric ale v současnosti nefunguje úplně ideálně. Widgety jsou vždy umisťovány nad ostatní prvky a nedodržují stejné schéma, jako zbytek prvků. Opravit to, si ale vyžádá velké množství práce a proto bylo rozhodnuto odsunout opravu, až budou mít vývojáři čas tento problém vyřešit pořádně.

#### Mazání grafických prvků

Všechny grafické prvky v aplikaci Gnumeric se dají mazat pomocí kontextové nabídky. Smazání grafického prvku nikdy nezmění datový obsah buněk v pracovním sešitě.

Smazání grafického prvku vyžaduje použití kontextové nabídky. Nejprve musíte najet ukazatelem myši na grafický prvek. Pak vyvolat kontextovou nabídku kliknutím druhým tlačítkem myši. Nakonec je třeba vybrat hlavním tlačítkem myši vybrat položku Odstranit. Po té grafický prvek z listu zmizí a při následujícím uložení souboru tabulkového kalkulátoru již nebude jeho součástí.

### Obrázky

Obrázky se dají do pracovního listu Gnumeric přidat jako plovoucí grafické prvky. Tyto obrázky se pak ukládají jako součást souboru tabulkového kalkulátoru a proto je možné je poslat někomu jinému vložené do pracovního sešitu.

Obrázky lze přidávat v několika formátech, konkrétní dostupnost však závisí na instalaci softwarové knihovny `gdk-pixbuf`. Standardně jsou podporovány formáty ANI, BMP, GIF, ICO, JPEG, PCX, PNG, PNM/PBM/PGM/PPM (celá rodina), Sun raster (RAS), Targa (TGA), TIFF, WBMP, XBM, XPM, ale rozšíření pro knihovnu mohou přidat podporu dalších formátů, jako je Windows Metafile (WMF) a Scalable Vector Graphics (SVG).

Úplný seznam souborových formátů podporovaných místní verzí `gdk-pixbuf` se dá získat pomocí programu

    gdk-pixbuf-query-loaders

v příkazové řádce, pokud je v systému nainstalován.

#### Vkládání obrázků

Vkládání obrázků se provádí podobně, jako vkládání ostatních grafických prvků pomocí položka nabídky. Tím se začne postup, ve kterém následuje výběr souboru a nakonec umístění obrázku na pracovní list pomocí myši.

#### Postup vkládání obrázku do pracovního listu.

1. #### Vyberte položku Obrázek v nabídce Vložit

   Vložení obrázku začíná výběrem položky Obrázek… v nabídce Vložit pomocí ukazatele myši a hlavního tlačítka myši. Tím se otevře dialogové okno, ve kterém si uživatel může vybrat soubor obsahující požadovaný obrázek.

2. #### Vyberte soubor obsahující obrázek

   V dialogovém okně, které se objeví musí uživatel vybrat soubor, který obsahuje požadovaný obrázek. Dialogové okno se liší podle konkrétního operačního systému, ale obecně by mělo poskytnout možnost pohybovat se souborovým systémem, abyste si mohli vybrat složku obsahující soubor, a vybrat dotyční soubor, nebo napsat jeho název. Až tak učiníte, mělo by dialogové okno zmizet (buď po dvojitém kliknutí na soubor nebo kliknutím na tlačítko Otevřít). Po jeho zmizení byste se měli ocitnout zpět v pracovním sešitě s ukazatelem myši v podobě zaměřovacího kříže.

3. #### Pomocí ukazatele myši umístěte obrázek na pracovní list

   Obrázek, který pluje stejně jako ostatní grafické prvky nad pracovním listem, je třeba na list umístit. Do se dá udělat buď s jeho výchozí velikostí tak, že najedete s ukazatelem v podobě zaměřovacího kříže nad list a kliknete hlavním tlačítkem myši. Nebo druhou možností je, obrázek nejen umístit, ale i určit jeho velikost pomocí dvou protilehlých rohů. To se udělá tak, že najedete ukazatelem myši ve tvaru zaměřovacího kříže na místo prvního rohu, zmáčknete hlavní tlačítko myši a držíte jej, táhnete ukazatelem do protějšího rohu a uvolníte tlačítko myši. Obrázek se pak objeví mezi takto určenými místy, ve kterých bylo hlavního tlačítko zmáčknuto a uvolněno.

#### Ukládání obrázků do nových souborů

Obrázky na pracovních listech Gnumeric se dají uložit do samostatného souboru, a to buď v jejich původním formátu nebo ve formátu PNG nebo JPEG. Hodí se to hlavně v situacích, kdy jste dostali tabulkový soubor z jiného počítače a potřebujete z něj získat kopii původního obrázku.

Obrázky nad pracovním listem se dají uložit vybráním příslušné položky v kontextové nabídce a použitím dialogového okna pro uložení, které se objeví.

#### Postup uložení obrázku s pracovního listu

1. #### Otevřete kontextovou nabídku

   Kontextová nabídka se otevře umístěním ukazatele myši nad obrázek a kliknutím druhým tlačítkem myši.

2. #### Vyberte položku nabídky Uložit jako

   Jakmile se kontextová nabídka objeví, můžete nad ni přesunout ukazatel myši. Když se bude nacházet nad položkou nabídky, tato položka se zvýrazní. Najeďte si konkrétně nad položku Uložit jako a klikněte hlavním tlačítkem myši. Tím se kontextová nabídka skryje a objeví se dialogové okno Uložení jako.

3. #### Vyberte název a umístění souboru

   Dialogové okno Uložení jako, které se otevře, se liší v závislosti na platformě, kterou uživatel používá. Obecně by mělo umožňovat určit název souboru, vybrat složku, do které se má soubor uložit a vybrat formát ukládaného souboru. Až tohle všechno zadáte, můžete zmáčknout tlačítko Uložit a dialogové okno by mělo zmizet a soubor se uložit.

#### Mazání obrázků

Kterýkoliv obrázek, který plave nad pracovním sešitem, je možné smazat, jak ze sešitu, tak z příslušného souboru Gnumeric, pomocí kontextové nabídky. Postup mazání je stejný pro všechny grafické prvky a je vysvětlený v sect-graphical-overview-deleting.

### Widgety grafického uživatelského rozhraní

Pracovní sešit v aplikaci Gnumeric může obsahovat prvky grafického uživatelského rozhraní, běžné označované jako „widgety“, které mohou být svázány s datovým obsahem buněk v sešitě. Například může uživatel přidat widget typu táhlo, který bude při posunu táhla příslušně měnit číselnou hodnotu v buňce.

#### Widgety jsou v současnosti experimentální!

Aktuální implementace těchto widgetů není úplná. Neexistují některá z obecně očekávaných nastavení těchto widgetů a velká část funkcionality, kterou by tyto widgety měli dělat, není implementována. Budoucí verze aplikace Gnumeric přinese dokončení widgetů spolu s jejich plnou funkčností.

#### Widgety v současnosti nedodržují správně vrstvení

Widgety v současnosti za všech okolností zůstávají zobrazené nad ostatními prvky, protože používají jiný systém výpočtu svojí polohy, než ostatní grafické prvky. V budoucích verzích to bude opraveno.

Tyto jednotlivé prvky je možné přidat tak, že vyberete příslušnou ikonu na objektové liště a použijete ukazatel myši ve tvaru zaměřovacího kříže k umístění na pracovní sešit kliknutím a tažením pomocí hlavního tlačítka myši. Tento postup je podrobně vysvětlený v sect-graphical-overview-adding.

Všechny tyto prvky je možné se přizpůsobit pomocí kontextové nabídky a její položky Vlastnosti, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-modifing.

Všechny tyto prvky je možné přesouvat a měnit jejich velikost, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-moveNresize.

Pořadí vrstvení, od shora dolů, které určuje, jak se widgety navzájem překrývají, se dá měnit pomocí položek v kontextové nabídce, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-restacking. Jak již ale bylo řečeno v předchozím, widgety se v současnosti nedají umístit do vrstev po ostatními grafickými prvky.

Všechny tyto prvky je možné smazat pomocí kontextové nabídky a její položky Odstranit, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-deleting.

#### Popisky

Popisky jsou zamýšlené jako kratší textové prvky, které si můžete přidat do pracovního sešitu. Protože zatím není možné upravovat textové pole, nejsou příliš použitelné. Dají se měnit vlastnosti okraje a pozadí widgetu, ale protože budou vždy zobrazovat slovo „Popisek“, je daleko užitečnějším prvkem kresba obdélníku, která je vysvětlená v sect-graphics-drawings-rectangle.

##### Widget typu popisek

Obrázek widgetu typu popisek.

##### Nastavení vlastností popisku

Vlastnosti popisku se mění pomocí položky Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po najetí ukazatelem myši nad popisek a zmáčknutím druhého tlačítka myši.

Měnit se dá barva a tloušťka obrysu, a také barva výplně pozadí.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro popisek

Obrázek dialogového okna s nastavením widgetu typu zaškrtávací políčko.

Barvy obrysu popisku se dá změnit tak, že najedete ukazatelem myši na tlačítko s ikonou malého černého čtverce (ukazatel bude mít podobu šipky dolů) a kliknete hlavním tlačítkem myši. Tím se otevře panel s paletou několika standardních barev. Kteroukoliv z těchto barev si můžete vybrat najetím ukazatelem myší a kliknutím hlavním tlačítkem. Dá se vybrat i vlastní barva, stačí kliknout na tlačítko v dolní části panelu. Otevře se tak dialogové okno pro výběr barvy. V něm se dá definovat barva číselnými hodnotami v několika polích, nebo pomocí barevného trojúhelníku. Barvu si vyberete kliknutím na duhový kruh, zatímco tmavost, resp. světlost, kliknutím do trojúhelníku. Když máte barvu nadefinovanou, stačí pro její použití na obrys popisku kliknout na tlačítko Budiž.

Šířka okraje se dá měnit buď zadáním číselné hodnoty do textového pole nebo pomocí šipek nahoru a dolů, které hodnotu zvyšují, resp. snižují.

Barva výplně pozadí se mění úplně stejným způsobem, jako barva obrysu, což bylo vysvětleno výše.

#### Rámy.

Rámy jsou zamýšlené jako průhledné obdélníky s názvem, které můžete umístit okolo části sešitu, abyste danou oblast zvýraznili. Protože se nedá měnit jejich okraj, nejsou tak výrazné, jak by se někdy hodilo. Podobný rám, akorát bez názvu, můžete vytvořit jako kresbu obdélníku, jako je popsáno v sect-graphics-drawings-rectangle.

##### Widget typu rám

Obrázek widgetu typu rám.

##### Nastavení vlastností zaškrtávacího políčka

Vlastnosti rámu se mění pomocí položky Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po najetí ukazatelem myši nad rám a zmáčknutím druhého tlačítka myši.

V současnosti se dá měnit jen slovo, které se objevuje v rámu.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro rám.

Obrázek dialogového okna s nastavením widgetu typu rám.

Slovo, které se objevuje v rámu, můžete změnit napsáním nového textu do textového pole vedle slova Popisek:.

#### Zaškrtávací políčka.

Zaškrtávací políčka jsou widgety, které graficky sdělují stav (zaškrtnuto nebo nezaškrtnuto), který se dá navázat na pravdivostní hodnotu v buňce. Hodnota „PRAVDA“ odpovídá zaškrtnutému políčku, „NEPRAVDA“ nezaškrtnutému. Šikovnou věcí je navázání na hodnotu v buňce, podle které se pak mění další buňky, jejich hodnoty se podle této buňky počítají. Tímto způsobem můžete jednoduše naráz měnit celé řady výpočtů.

##### Widget typu zaškrtávací políčko

Obrázek widgetu typu zaškrtávací políčko.

##### Nastavení vlastností zaškrtávacího políčka

Vlastnosti zaškrtávacího políčka se mění pomocí položky Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po najetí ukazatelem myši nad zaškrtávací políčko a zmáčknutím druhého tlačítka myši.

U zaškrtávacího políčka můžete nastavit dvě vlastnosti: buňku v pracovním listě, jejích hodnota se kliknutím na políčko mění a text, který se zobrazuje vedle políčka.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro zaškrtávací políčka.

Obrázek dialogového okna s nastavením widgetu typu zaškrtávací políčko.

Pole Odkaz na: umožňuje vybrat buňku, která se bude měnit v reakci na změnu stavu widgetu. Můžete do něj buď zapsat název buňky, nebo do něj kliknout, aby se aktivovalo, a pak kliknout do pracovního sešitu, požadovanou buňku vybrat a Gnumeric odkaz na ni automaticky doplní.

Do pole Popisek: se zadává text, který se objeví vedle zaškrtávacího políčka. Tento text by měl vysvětlovat, co konkrétního zaškrtávací políčko mění, například v fig-gnumeric-graphics-widgets-checkbox-example se používá pro přepínání série výpočtů, jestli výsledek má, či nemá, zahrnovat úrok.

#### Posuvníky

Posuvníky jsou widgety, které umožňují měnit číselnou hodnotu pomocí kliknutí a tažení myší.

##### Widget typu posuvník

Obrázek widgetu typu posuvník.

Widget typu posuvník se dá používat třemi způsoby: tažením „úchytu“, klikáním na šipky nebo kliknutím na „cestu“. Úchyt je malý obdélníkový prvek na cestě mezi dvěma šipkami. Můžete jej táhnout myší tak, že nad něj najedete ukazatelem myši, zmáčknete a držíte hlavní tlačítko myši a pak myší táhnete na jeden nebo druhý konec posuvníku. Kliknutím na tlačítko se šipkou se úchyt na posuvníku posune v příslušném směru šipky. „Cesta“ je plocha posuvníku mezi šipkami. Kliknutí myši na tuto cestu mimo úchyt způsobí posun o „stránku“. Posun úchytu způsobuje změnu číselné hodnoty podle nastavených údajů, jak je vysvětleno dále.

##### Nastavení vlastností posuvníku

Vlastnosti posuvníku se mění pomocí položky Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po najetí ukazatelem myši nad posuvník a zmáčknutím druhého tlačítka myši.

Posuvníky mají pět vlastností, které můžete nastavit: buňku, jejíž hodnota se mění posunem „úchytu“ posuvníku, minimální hodnotu, když je úchyt úplně na začátku posuvníku, maximální hodnotu, jíž se dosáhne, když je úchyt úplně na konci posuvníku, nejmenší krok, o který se provede změna, když kliknete na šipku posuvníku a krok stránky, o který se provede změna při posunu táhla o „stránku“.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro posuvník.

Obrázek dialogového okna s nastavením widgetu typu posuvník.

Pole Odkaz na: umožňuje vybrat buňku, která se bude měnit v reakci na změnu stavu widgetu. Můžete do něj buď zapsat název buňky, nebo do něj kliknout, aby se aktivovalo, a pak kliknout do pracovního sešitu, požadovanou buňku vybrat a Gnumeric odkaz na ni automaticky doplní.

Ostatní vlastnosti se dají měnit buď přímým zapsáním číselné hodnoty do textového pole, nebo pomocí šipek nahoru a dolů, které hodnotu zvýší, resp. sníží.

#### Číselníky

Číselníky jsou, podobně jako táhla, widgety, které umožňují měnit číselnou hodnotu v buňce interaktivní obsluhou widgetu. Hodnota číselníku se dá měnit buď přímým zápisem nového čísla do textového pole, nebo kliknutím na tlačítka se šipkami. Když na tlačítko kliknete a držíte jej zmáčknuté, bude se číselná hodnota krokovat nahoru nebo dolů, v závislosti na tom, kterou šipku jste použili.

##### Widget typu číselník

Obrázek widgetu typu číselník.

##### Nastavení vlastností číselníku

Vlastnosti číselníku se mění pomocí položky Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po najetí ukazatelem myši nad číselník a zmáčknutím druhého tlačítka myši.

Číselník má pět vlastností, které se dají nastavit: buňku v pracovním listě, jejích hodnotu číselník mění, minimální hodnotu, maximální hodnotu, nejmenší krok, o který se hodnota mění při klikání na šipky a krok stránky, o který se hodnota mění při „stránkování“.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro číselník.

Obrázek dialogového okna s nastavením widgetu typu číselník.

Pole Odkaz na: umožňuje vybrat buňku, která se bude měnit v reakci na změnu stavu widgetu. Můžete do něj buď zapsat název buňky, nebo do něj kliknout, aby se aktivovalo, a pak kliknout do pracovního sešitu, požadovanou buňku vybrat a Gnumeric odkaz na ni automaticky doplní.

Ostatní vlastnosti se dají měnit buď přímým zapsáním číselné hodnoty do textového pole, nebo pomocí šipek nahoru a dolů, které hodnotu zvýší, resp. sníží.

#### Táhla

Táhlo, obdobně jako posuvník a číselník, umožňuje měnit hodnotu v buňce na základě komunikace widgetu na obrazovce s uživatelem.

##### Widget typu táhlo

Obrázek widgetu typu táhlo.

Táhlo se dá používat dvěma způsoby: tažením „úchytu“ nebo klikáním na „cestu“. Úchyt má podobu malého obdélníku. Pohybuje se s ním tak, že nad něj najedete ukazatelem myši, zmáčknete a držíte hlavní tlačítko a táhnete k jednomu nebo druhému konci táhla. Cesta je oblast táhla, po které se dá úchytem pohybovat. Když kliknete ukazatelem myši na cestu mimo úchyt, provede se posun o „stránku“. Pohyb úchytu způsobí změnu číselné hodnoty v závislosti na nastavení widgetu, což bude vysvětleno dále.

##### Nastavení vlastností táhla

Vlastnosti táhla se mění pomocí položky Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po najetí ukazatelem myši nad táhlo a zmáčknutím druhého tlačítka myši.

Táhlo má pět vlastností, které můžete nastavit: buňku na pracovním listě, jejíž hodnota se táhlem mění, minimální hodnotu, když je úchyt táhla na začátku cesty, maximální hodnotu, když je úchyt táhla na konci cesty, nejmenší krok změny a stránkovací krok, o který se provede změna při kliknutí na cestu.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro táhlo.

Obrázek dialogového okna s nastavením widgetu typu táhlo.

Pole Odkaz na: umožňuje vybrat buňku, která se bude měnit v reakci na změnu stavu widgetu. Můžete do něj buď zapsat název buňky, nebo do něj kliknout, aby se aktivovalo, a pak kliknout do pracovního sešitu, požadovanou buňku vybrat a Gnumeric odkaz na ni automaticky doplní.

Ostatní vlastnosti se dají měnit buď přímým zapsáním číselné hodnoty do textového pole, nebo pomocí šipek nahoru a dolů, které hodnotu zvýší, resp. sníží.

#### Seznamy.

Widget typu seznam je v současnosti nepoužitelný, protože jej nelze nijak nastavit.

##### Widget typu seznam

Obrázek widgetu typu seznam.

#### Kombinovaná pole.

Widget typu kombinované pole je v současnosti nepoužitelný, protože u něj nelze nastavit vlastnosti.

##### Widget typu kombinované pole

Obrázek widgetu typu rozbalovací seznam.

### Kreslené prvky

Pracovní list v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric může obsahovat grafické prvky, což jsou jednoduché geometrické útvary.

Tato implementace kreslených objektů je dočasná a v budoucnu budu nejspíše nahrazena ucelenější implementací zahrnující více typů kreslených objektů, které budou založené na grafickém formátu SVG (Scalable Vektor Graphic).

Tyto jednotlivé prvky je možné přidat tak, že vyberete příslušnou ikonu na objektové liště a použijete ukazatel myši ve tvaru zaměřovacího kříže k umístění na pracovní sešit kliknutím a tažením pomocí hlavního tlačítka myši. Tento postup je podrobně vysvětlený v sect-graphical-overview-adding.

Všechny tyto prvky je možné se přizpůsobit pomocí kontextové nabídky a její položky Vlastnosti, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-modifing.

Všechny tyto prvky je možné přesouvat a měnit jejich velikost, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-moveNresize.

Pořadí vrstvení, od shora dolů, které určuje, jak se widgety navzájem překrývají, se dá měnit pomocí položek v kontextové nabídce, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-restacking. Jak již ale bylo řečeno v předchozím, widgety se v současnosti nedají umístit do vrstev po ostatními grafickými prvky.

Všechny tyto prvky je možné smazat pomocí kontextové nabídky a její položky Odstranit, jak je vysvětleno v sect-graphical-overview-deleting.

#### Kreslení čar.

Čára je jednoduchý kreslený prvek, který můžete přidat do pracovního listu. fig-gnumeric-graphics-drawings-line-example ukazuje širokou oranžovou čáru umístěnou přes mřížku buněk v listě.

##### Kreslený prvek typu čára.

Obrázek kresleného prvku typu čára.

##### Nastavení vlastností čáry

Vlastnosti čáry můžete měnit přes položku Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po kliknutí druhým tlačítkem myši na čáře.

Čáry mají dvě vlastnosti, barvu a tloušťku.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro čáru.

Obrázek dialogového okna sloužícího k nastavení kresleného prvku typu čára.

Barvu čáry můžete změnit tak, že kliknete na šipku ukazující dolů u tlačítka s barvou. Tím se otevře panel s paletou standardních barev, z kterých si můžete kliknutím myší kteroukoliv vybrat. Kliknutím na Vlastní barva si můžete vybrat vlastní barvu. Otevře se tím dialogové okno pro míchání barev, ve kterém se dá definovat barva různými způsoby. Když máte navolenou požadovanou barvu, klikněte na tlačítko Budiž.

Tloušťku čáry můžete změnit buď zápisem nové číselné hodnoty do textového pole nebo pomocí šipek nahoru/dolů, které hodnotu zvyšují/snižují.

#### Kreslení šipek.

Šipka je prvek, který se používá k ukazování na hodnoty v pracovním listě. fig-gnumeric-graphics-drawings-arrow-example ukazuje fialovou šipku vznášející se na listem.

##### Kreslený prvek typu šipka.

Obrázek kresleného prvku typu šipka.

##### Nastavení vlastností šipky

Vlastnosti šipky můžete měnit přes položku Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po kliknutí druhým tlačítkem myši na šipce.

Šipky mají pět vlastností, barvu, tloušťku čáry tvořící dřík a tři rozměry hrotu šipky, které budou vysvětlené dále.

###### Dialogové okno nastavení vlastností šipky.

Obrázek dialogového okna sloužícího k nastavení kresleného prvku typu šipka.

Rozměry vztahující se k šipce jsou znázorněné na fig-gnumeric-graphics-drawing-arrow-dimensions.

###### Rozměry hrotu šipky.

Obrázek popisující rozměry hrotu šipky.

The 'Arrow Tip' is the distance from the point of the arrow to the base of the arrowhead where the shaft begins. The 'Arrow Length' is the distance from the arrow point to either of the outer side points of the arrow head, projected along the shaft of the arrow. The 'Arrow Width' is the distance between the two outer side points of the arrow head.

#### Kreslení obdélníků.

Obdélní je plošný kreslený prvek. fig-gnumeric-graphics-drawings-line-example ukazuje žlutý obdélník s modrým obrysem.

Obdélník má tři vlastnosti, které můžete měnit. Barvu a tloušťku obrysu a barvu výplně.

##### Kreslený prvek typu obdélník.

Obrázek kresleného prvku typu obdélník.

##### Nastavení vlastností obdélníku

Vlastnosti obdélníku můžete měnit přes položku Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po kliknutí druhým tlačítkem myši na obélníku.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro obdélník.

Obrázek dialogového okna sloužícího k nastavení kresleného prvku typu obdélník.

Barvu obrysu můžete nastavit výběrem nové barvy z palety barev, což bylo vysvětleno v oddíle o kreslení čar sect-graphics-drawings-line. Tloušťku obrysu natavíte zadáním nového rozměru v textovém poli nebo kliknutím na šipku nahoru pro zvýšení hodnoty či šipku dolů pro snížení hodnoty. Barva vnitřní oblasti obdélníku, tj. barva výplně, se nastavuje obdobným způsobem jako barva obrysu.

#### Kreslení oválů.

Elipsa je plošný kreslený prvek. fig-gnumeric-graphics-drawings-ovals-example ukazuje červenou elipsu s průhledným pozadím, což je vhodný způsob, jak „zakroužkovat“ důležité věci v pracovním listě.

U elipsy, podobně jako u obdélníku, můžete měnit barvu a tloušťku obrysu a barvu výplně.

##### Kreslený prvek typu elipsa.

Obrázek kresleného prvku typu elipsa.

##### Nastavení vlastností elipsy

Vlastnosti elipsy můžete měnit přes položku Vlastnosti v kontextové nabídce, která se objeví po kliknutí druhým tlačítkem myši na elipse.

###### Dialogové okno s nastavením vlastností pro elipsu.

Obrázek dialogového okna sloužícího k nastavení kresleného prvku typu elipsa.

Nastavení těchto vlastností se provádí stejně jako u obdélníku, což bylo popsáno výše.

## Grafy

Součástí aplikace Gnumeric je mocný mechanizmus pro vytváření grafů, které vizuálně prezentují data obsažená v pracovním listě.

První oddíl této kapitoly je přehledem vytváření grafů, rozebírá terminologii a představuje části grafu a jejich uspořádání. Následující oddíl vysvětluje Průvodce grafem, což je nástroj sloužící k nastavení grafů. Další oddíly pak představují různé typy diagramů, které může graf obsahovat a závěrečný oddíl vysvětluje, jak si předvybrat data, abyste si celý proces vytvoření grafu urychlili.

Charts are exceedingly effective communication devices. Unfortunately, this means that one cannot determine, simply based on the data to be plotted, what type of plot will be the most effective. Instead users must familiarize themselves with the various types of plots which are available and decide for themselves which plot type is the most effective to communicate an idea. sect-graphs-overview contains a detailed explanation of the plot types available in Gnumeric.

Tato kapitola vysvětluje, jak přidat grafy znázorňující data z pracovního listu.

### Přehled o grafech

Přehled začíná stručným souhrnem spuštění postupu vytvoření grafu. Následuje objasnění pojmů použitých v tomto dokumentu, představení komponent grafu a jejich hierarchie použitá při nastavení grafů.

#### Postup vytváření grafů

Postup vytváření grafů zahrnuje několik kroků, z nichž u každého je zapotřebí, aby uživatel věděl, co vlastně dělá. Tento nástin pomůže uživateli pochopit dílčí oddíly v tomto dokumentu.

#### Nástin postupu vytváření grafu.

1. #### Data entry.

   Before a graph can be created, the data must be entered into a workbook.

2. #### (volitelné) Předvýběr dat.

   As explained in sect-graphs-preselect, it is possible to pre-select the data and have Gnumeric correctly assign the cell contents into series names, category labels and data values. This process can only be understood once the rest of the graph creation process has been mastered so the discussion of pre-selecting data is left until the end of this section.

3. #### Otevření průvodce grafem

   The Graph Guru can be opened in two ways. It can be opened by clicking on the Graph Guru button, An image of the toolbar graph guru button. , which is on the standard toolbar immediately to the left of the zoom box. Alternatively the Graph Guru can be opened by using, in the Insert menu, the Chart menu item.

4. #### Nastavení grafu

   The Graph Guru provides the user with a large number of options to configure the graph, its charts and the plots. The first panel provides a way to select the plot type, sub-type and, for some types, a style. The second panel allows the user to configure each element of the graph. When the configuration is complete, the guru is dismissed by clicking the OK button. This step will be explained in detail in sect-graphs-graphguru-navigating, below.

5. #### Vložení grafu

   Nakonec se graf přidá do pracovního listu, obdobně jako jakýkoliv jiný grafický prvek, což bylo vysvětleno v sect-graphical-overview-adding.

#### Použitá terminologie

The terminology used for describing the components of data graphs is confusing because graphs use many components and the words are applied arbitrarily to each component. For example, the words "graph", "chart", and "plot" could be used interchangeably but in Gnumeric these words are used as explained below.

The term 'graph' will be used, in this documentation, to refer to the entire graphical element placed on the worksheet. A graph has an outline and a background, may have one or more titles, and will have at least one 'chart'.

The term 'chart' will be used to denote an intermediate level element which has an outline and a background, may have one or more titles, may have a legend and will have at least one 'plot'. To support the plot, the chart may have a 'grid' area behind the plotted data, and have one or more axes.

Each 'plot' will be defined to be of a particular type when it is created. Plots will have one or more 'series' of data values which will define the magnitude of the values of to be plotted and may define a number of other related values including errors in the x and y directions.

This terminology can be used to describe in detail the components of a graph in Gnumeric. fig-graph-components presents the components of a graph.

#### Komponenty grafů

##### Komponenty grafů v aplikaci Gnumeric

Snímek obrazovky ukazuje graf v aplikaci Gnumeric a popisuje všechny jeho komponenty.

This screenshot presents several of the major components of Gnumeric graphs. These components will be presented next in their containment hierarchy. The hierarchy is used in the Graph Guru to organize the components so a user can change all the preferences.

#### Hierarchie komponent grafu

Komponenty, které tvoří graf v aplikaci Gnumeric jsou uspořádané hierarchicky se všemi nastavitelnými volbami grafu přiřazenými jako vlastnosti k některé z komponent v hierarchii.

##### Hierarchie komponent a jejich vlastnosti

This figure includes an image of the graph hierarchy presented by the graph guru along with text descriptions of each component and of their properties.

The hierarchy of graph component elements and the associated properties. In this case, the element 'X-Axis2' is selected.

In Gnumeric, Graphs are the top level element containing all the other components. Graphs have two properties related to the style of the background rectangular panel, its fill and its outline. Graphs can hold one or more titles and one or more charts.

Titles have the same properties related to their background rectangular panel, the fill and outline, have properties related to the text, the font type, style, and size, and have the text data that will be the title itself.

Charts have the same properties related to the background rectangular panel and can contain a number of other components including their own titles, a legend, plot accessories and plots.

Legends have the same properties related to their background rectangular panel and also have the properties related to the font in which the name of each series will be added to the legend, the font type, style, and size.

Certain plot types require accessory components such as the elements related to the creation of a Cartesian coordinate system. Charts which include one or more plots of this kind will have a Grid and may have X (horizontal) and Y (vertical) axes.

Grids are the background of Cartesian plots and have the properties determining the fill of this area and the line pattern displayed behind the plotted series.

Axes have properties related to the outer bounds of the axis, the style of the line drawn for the axis, the font style of the markers along the axis, detail properties of the tics and other markers on the axis, and the number format of the axis markers.

Axis labels share the same properties related to the style of their background rectangular panel, including the fill and outline properties, have properties related to the style of the font used for the text, including the font type, style and size, and the data contents of the text used to label the axis.

The properties of each type of plot, and of the data series they contain, vary depending on the actual type of the plot. For instance, the values of a data series which are plotted as a pie plot will not have any associated error values, whereas values plotted as columns could be associated to Y-error values and values plotted as an XY scatterplot could be associated with error values in both the X and the Y direction. Obviously, these different plot types will require different options. The options associated with each specific plot type will be discussed below, in sect-graphs-elementProperties.

### Průvodce grafem

Všechny grafy v aplikaci Gnumeric se vytvářejí pomocí Průvodce grafem, což je komplexní dialogové okno, které umožňuje si každý graf velmi podrobně vyladit.

#### Části průvodce grafem

The Graph Guru consists of two panels which appear sequentially. The first panel allows the user to select the type of the plot, and possibly a sub-type and a style. The second panel provides a way to configure the style formats of each component of the final graph. fig-graphguru-panels shows the different areas of the two panels of the Graph Guru.

##### Dva panely v průvodci grafem

Tento snímek obrazovky ukazuje dva panely v průvodci grafem.

The different parts of each panel of the Graph Guru have been shaded with boxes of different colors and labeled with a letter in fig-graphguru-panels. The purpose of each of these sections will be explained below:

#### The components of the two panels

A - The Plot Type Selection Area

- This area lists the different types of plots which can be contained within the graph. The desired plot type can be selected simply by placing the mouse cursor over the desired type and clicking with the primary mouse button. The blue highlight indicates the currently selected type.

B - The Preview Area.

- This area shows a preview of the currently selected plot type/sub type combination using the default settings for this type of plot.

C - The Plot Subtype Area.

- This area presents a number of icons which change depending on the plot type that has been selected. Certain icons represent plot sub-types, for example, distinguishing plots with columns that are side by side from plots with stacked columns. Other icons represent different plot styles, for example distinguishing line plots in which each data point is labeled with a graphical symbol from line plots where data points do not have any symbol. The highlight box around one icon indicates which icon is currently chosen.

  Hovering the mouse pointer over one of these icons causes a description of the plot type to be shown next to the icon.

D - The First Panel Navigation Buttons

- These buttons enable the user to navigate through the Graph Guru.

  The Help Button

- The Help button should cause this section of the manual to open.

The Cancel Button

- The Cancel button will dismiss the Graph Guru and return the user to the Gnumeric worksheet.

The Forward Button

- The Forward button will dismiss the first panel of the Graph Guru and open up the second panel.

The Insert Button

- The Insert button will dismiss the Graph Guru and allow users to insert the graph, as it is currently defined, into the worksheet. The resulting graph may not include any plots or data but it can be modified subsequently using the context menu's Properties menu entry.

E - The hierarchy tree of graph components

- This area allows the user to navigate the hierarchy of graph components. The components are arranged in a tree with nodes indicated by arrowheads. Components can be selected by clicking on the component name with the mouse pointer and nodes can be expanded or collapsed by clicking on the arrowheads. The selection of different components in this area will cause different property options to be displayed in area J since each component in the hierarchy has its own specific properties.

  Immediately below the hierarchy are buttons that allow a user to modify the hierarchy of components by adding components with the Add button or by removing components with the Delete button. The Order allows the user to change the stacking order of charts, moving them up or down, or of data series, moving them toward the front or back.

F - The preview area

- This area shows a preview of the graph as it will look if the user clicks on the Insert or Apply at the bottom of the panel, in area H.

G - The component properties selection area.

- This area allows the user to change the graph by modifying the properties of the component that is selected (highlighted in blue) in area E. For components which have multiple properties these may be grouped into related sets and placed on different tabs. By clicking on the tabs at the upper left, a user can access the properties in each set.

H - The second panel navigation buttons

- If the guru is opened to create a new graph the buttons in this are act in the same way as the buttons in the first panel, in area D except that the Forward is now a Back and takes the user back to the first panel.

  If the guru is opened to modify an existing graph the following buttons are shown (as in the screenshot fig-graphguru-panels).

  The Help Button

- The Help button should cause this section of the manual to open.

The Cancel Button

- The Cancel button will dismiss the Graph Guru and return the user to the Gnumeric worksheet, leaving the graph unchanged.

The Apply Button

- The Apply button will dismiss the Graph Guru and apply the changes to the current graph.

K - The panel rearrangement handles

- These triple dots in various places of the two panels of the graph guru indicate that the mouse can be used to change the size of the different areas. These handles can be used by placing the mouse pointer above a handle, clicking and holding with the primary mouse button, then dragging the handle to a new position, and then releasing the mouse button.

#### Pohyb v průvodci grafem

Graphs in Gnumeric are created using the Graph Guru. The process involved in using this 'guru' essentially follows the alphabetical labels presented in fig-graphguru-panels.

#### Postup vytváření grafů

1. #### Data Pre-selection

   Advanced users generally start by pre-selecting at least some of the data they will use in their plots. However, this step requires a complete understanding graphs and this step is not described here. sect-graphs-preselect will explain data preselection once the rest of the graphing process has been explained.

2. #### Spuštění průvodce grafem

   The Graph guru can be started in two ways. One way to start the Graph Guru is to click, with the primary mouse button, on the toolbar graph button, The icon on the toolbar button which starts the graph guru. . Another way is to select, from the Insert menu, the Chart... menu item. Both approaches will launch the Graph Guru.

3. #### Selecting the plot type, sub-type, and style.

   The Graph guru opens to the first of two panels. The areas of this panel are shown in the left hand side of fig-graphguru-panels. This panel enables the user to select the type of the first plot in the chart, and its sub-type and style. To make a graph with multiple plots, a user should start by selecting the first plot; subsequent plots can be added later.

   1. #### Picking the plot type

      The first area, area A, provides a list of the plot types. The user can pick one of the types by placing the mouse pointer on top of that appropriate entry in the list and clicking the primary mouse button. The blue highlight indicates which plot type has been chosen. The characteristics of the different plot types are explained extensively in sect-graphs-overview-types.

   2. #### Picking the plot sub-type and style

      The second area of the first panel of the Graph Guru, labeled B in fig-graphguru-panels, presents one or more icons. The icons presented in this area will change depending on what plot type is highlighted in area A. The icons provide a way to select a sub-type of plot, for example, the icons for the column plot type provide the choice between plotting columns of each data series side-by-side or plotting these columns stacked upon each other. These icons may also provide a way to quickly select different styles for the plot type, for example the icons for the line type provide a choice between plotting a simple line or placing markers at the points along the line. The sub-type cannot be changed in the next panel of the Graph Guru without deleting the plot and creating a new one. However, the style choices can be altered in the next panel. The meaning of each of these icons is explained in sect-graphs-overview-types below grouped by plot type. If data has been pre-selected, clicking on the Show Sample will present a preview of the plot type in area B.

   3. #### Moving to the next panel

      Once a plot type has been chosen in area A and an icon selected in area B, the first panel has been completed. Clicking on the Forward button will dismiss the first panel of the Graph Guru and bring up the second panel.

4. #### Configuring the plot

   The second panel of the Graph Guru enables users to configure the plot. This includes determining the values which will actually be plotted, adding titles to various components, labels to the data series, names to data categories, and changing the appearance of the different components.

   The simplest way both to learn the hierarchy of components in Gnumeric graphs and to understand the properties which can be changed for each component is to work sequentially through all of the components while both noting the components which can be added, listed in the drop down menu when the Add button is pressed, and observing the properties of the component which can be altered, shown in the lower part of the panel, the area labeled J in fig-graphguru-panels. Each component in the hierarchy can be selected in turn using the complete tree of all the components presented in the top leftmost area, labeled F. Components can be selected by placing the mouse pointer over their name in this tree and then clicking with the primary mouse button. The currently selected component is indicated by the blue highlight on that line. Changing the selected component will also change the properties listed in area J. Tree nodes, indicated by arrowheads in front of the name of a component, can be expanded or collapsed with alternative mouse clicks.

   The second panel of the Graph Guru only allows two types of actions to be performed: the hierarchy of component elements can be modified or the properties of an element can be altered.

   Changing the component elements

5. The component elements of the graph can be changed using the buttons in area G. Elements can be added, deleted or re-ordered.

   Adding component elements

6. An element can be added by selecting the parent element in the hierarchy presented in area F and then clicking and holding the Add button. This action will reveal a drop down list including all the possible elements that can be added. By moving the mouse pointer onto the drop down list and releasing the mouse button while the pointer is over an element, that element will be added. To add a plot to a chart, it is necessary to navigate into the sub-menu to select the plot type and then into that sub-menu to select a plot sub-type or style in a process that mimics the process of selecting a plot discussed above.

Deleting component elements

- An element can be deleted by selecting the element in the hierarchy presented in area F, and then clicking the Delete button below the hierarchy.

Re-ordering component elements

- The order of some of the elements can be interchanged using the Order button below the element hierarchy. For example, if an element has two titles, the order of the titles could be swapped. Similarly the vertical order of charts can be interchanged. The effect on plots and series is different. For those elements, the order button changes the stacking order in the front to back dimension. For example, if a chart has a bar plot and a line plot, the order button will change which of the two plots is visible in front of the other.

Configuring the properties of the Element

- The bottom area of the second panel, area J in fig-graphguru-panels, allows the user to configure the properties of each element in the hierarchy. When there are many properties, they will be grouped into similar sets and placed on different tabs. The detailed explanation of how to configure each property of each element will be explained in sect-graphs-elementProperties below.

Once the plot is sufficiently configured, it can be placed on the worksheet to assess its appearance. The user can return to this panel of the Graph Guru using the context menu on the graph. The Graph Guru is dismissed by clicking on the OK button.

- #### Umístění grafu

  After exiting the Graph Guru, the user must place the graph on a worksheet. Immediately after exiting the Graph Guru, the mouse pointer will have changed to the thin cross-hair cursor. The user can place the graph by moving the pointer over the worksheet and clicking once with the primary mouse button. Alternatively, the user can place and size the graph by determining two of the corners of the graph. This is done by moving the pointer onto the worksheet to the first corner, clicking and holding the primary mouse button, dragging the mouse pointer to the opposite corner and releasing the mouse button.

- #### Úprava stávajícího grafu

  A graph which has already been created can be modified by clicking on the graph with one of the secondary mouse buttons in order to invoke the context menu and then selecting the Properties menu entry. This will cause the second panel of the Graph Guru to appear which will enable the user to make any desired modifications. The use of the context menu was discussed in sect-graphical-overview-contextmenu.

- #### Smazání grafu

  A graph which has been made can be deleted by invoking the context menu and selecting the Delete menu item.

### Plot Types

Gnumeric graphs can include any of the plot types presented below. The section for each type explains the overall concept of the plot, gives an example, explains the data required for the plot type, and explains the icons in the Graph Guru which allow setting the plot sub-type and style.

#### Area Plots

Area plots present the numeric values of categorical data with the data values of each series connected by a line and the area below the line shaded. This type is directly analogous to the line plot type. Sequential data values are considered to belong to different categories and are plotted along the horizontal axis at equally spaced intervals. The data values from different series are assigned to these categories based on the position of the value in the series, for example, the second data value taken from each series all share one category. The data values are plotted along the vertical (Y) axis according to their numeric value and the particular sub-type chosen for the area plot.

Area plot sub-types provide three options for relating the values from different data series. The first sub-type plots each series independently with the data value determining the vertical distance between each point and the horizontal axis. The second sub-type plots the series stacked on each other in a cumulative fashion with the data value of each series determining the vertical distance from the point to the sum of the values in all the previous series. For example, if the first series starts with values `{3.9, 4.2, ...}`, the second series with values `{1.2, 3.5, ...}`, and the third series with values `{3.1, 1.9, ...}`, then the point value for the second element of the third series will be plotted at 9.6 (since `9.6=4.2+3.5+1.9`) along the vertical axis. The third sub-type plots each series based on the proportional contribution of the value to the total of all values in that category. Using the example above, the three values would be plotted at 0.4375, 0.8020, and 1 because the intervals between zero and each of these numbers is `0.4375=4.2/(4.2+3.5+1.9)` for the first, `0.3645...=3.5/(4.2+3.5+1.9)` for the second, and `0.1979...=1.9/(4.2+3.5+1.9)` for the third, although, by default, these numbers are presented as percentages on the vertical (Y) axis.

Area plots do not have any pre-defined styles.

##### An example of area plots

A screenshot of a worksheet with a data table and a graph containing an area plot.

This screenshot shows a table of data and three area plots. The data consist of three series organized by row and starting with the words "Widgets", "Gadgets", and "Lumpets". Each of these series has values in five categories. The three graphs illustrate the three sub-types of area plots, with the series plotted independently in the left plot, stacked in the middle plot, and proportionately stacked in the right plot.

Each series in area plots can include three main elements and two error elements, although only the value element is necessary. The series can have a 'Name' element, which is a single text entry used to identify the series, must have a 'Values' element, which is a sequence of numeric values, and may have a 'Label' element, which is a sequence of text entries used to identify the categories. All of these elements can be defined as references to a region of the worksheet, as literally defined entries, or as formula expressions which result in the correct type. The 'Label' element is shared by all of the series. The legend added to an area plot identifies the different series, by default using the entries of the 'Name' element of each series. The two error elements include a list for errors in the positive direction and one for errors in the negative direction.

#### The data in each area plot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. These will be used in the legend which may be displayed with the area plot. | {"Widgets"}
Hodnota | Řada číselných hodnot. | {1293; 2502; 3297; 1100; 2487}
Label | A series of textual elements labeling each value. Generally, this series will have as many entries as there were in the "Value" series. These entries are shared by all the series in the area plot. | {"North", "South", "Central", "East", "West"}
Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}

Area plots provide three icons to choose one of the three area plot sub-types.

#### Area plot sub-type and style options.

The icon for an area plot of the sub-type with independent, overlapping areas.

- The icon for an area plot of the sub-type with independent, overlapping areas.

The icon for an area plot of the sub-type with stacked areas.

- The icon for an area plot of the sub-type with stacked areas.

The icon for an area plot of the sub-type with stacked, proportionate areas.

- The icon for an area plot of the sub-type with stacked, proportionate areas.

#### Bar Plots

Bar plots present the numeric values of categorical data with the data values of each series represented as a horizontal bar. Sequential data values are considered to belong to different categories and are plotted along the vertical axis at equally spaced intervals. The data values from different series are assigned to these categories based on the position of the value in the series, for example, the second data value taken from each series all share one category. The data values are plotted along the horizontal (X) axis as bars of different lengths and positions depending on the numeric content of the data value and the particular sub-type chosen for the bar plot.

Bar plot sub-types provide three options for relating the values from different data series. The first sub-type plots each series independently in adjacent bars, each of which is tied to the vertical axis and has its length determined by the numeric content of the data value. The second sub-type plots each series as a horizontally stacked set of bars with the horizontal length of each element determined by the numeric content of the data value and the position of the bar determined by the position of the element in the data series. For example, if the first series starts with values `{3.9, 4.2, ...}`, the second series with values `{1.2, 3.5, ...}`, and the third series with values `{3.1, 1.9, ...}`, then the third bar will be plotted ranging from 7.7 to 9.6, since `7.7=4.2+3.5` and `9.6=4.2+3.5+1.9`. The third sub-type plots each series as a horizontally stacked set of bars scaled to the total all the numeric values in that category. Using the example above, the three bars would range from 0 to 0.4375, from 0.4375 to 0.8020, and from 0.8020 to 1 respectively because the intervals are the proportional contribution of each data value to the total, i.e. `0.4375=4.2/(4.2+3.5+1.9)` for the first, `0.3645...=3.5/(4.2+3.5+1.9)` for the second, and `0.1979...=1.9/(4.2+3.5+1.9)` for the third. By default, these numbers are presented as percentages on the horizontal (X) axis.

Bar plots do not have any pre-defined styles.

##### Příklad sloupcového grafu

A screenshot of a table of data and three bar plots made using those data.

This screenshot shows a table of data and three bar plots. The data consist of three series organized by row and starting with the words "Widgets", "Gadgets", and "Lumpets". Each of these series has values in five categories. The three graphs illustrate the three sub-types of bar plots, with the series plotted independently in the left plot, stacked in the middle plot, and proportionately stacked in the right plot.

Each series in bar plots can include three main elements and two error elements, although only the value element is necessary. The series can have a 'Name' element, which is a single text entry used to identify the series, must have a 'Values' element, which is a sequence of numeric values, and may have a 'Label' element, which is a sequence of text entries used to identify the categories. All of these elements can be defined as references to a region of the worksheet, as literally defined entries, or as formula expressions which result in the correct type. The 'Label' element is shared by all of the series. The legend added to a bar plot identifies the different series, by default using the entries of the 'Name' element of each series. The two error elements include a list for errors in the positive direction and one for errors in the negative direction.

#### The data in each bar plot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. These will be used in the legend which may be displayed with the bar plot. | {"Widgets"}
Hodnota | Řada číselných hodnot. | {1293; 2502; 3297; 1100; 2487}
Label | A series of textual elements labeling each value. Generally, this series will have as many entries as there were in the "Value" series. These entries are shared by all the series in the bar plot. | {"North", "South", "Central", "East", "West"}
Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}

Bar plots provide three icons to choose one of the three bar plot sub-types.

#### Bar plot sub-type and style options.

The icon for a bar plot of the sub-type with independent, adjacent bars.

- The icon for a bar plot of the sub-type with independent, adjacent bars.

The icon for a bar plot of the sub-type with horizontally stacked bars.

- The icon for a bar plot of the sub-type with horizontally stacked bars.

The icon for a bar plot of the sub-type with horizontally stacked, proportionately scaled bars.

- The icon for a bar plot of the sub-type with horizontally stacked, proportionately scaled bars.

#### Bubble Plots

The data values from three series of equal length are plotted on the Cartesian (X-Y) plane, the value from the first series determining the position of the plotted symbol center along the X axis, the value from the second series determining the position of the plotted symbol center along the Y axis, and the value of the third series determining the radius of the circle plotted. Each triplet of series can be plotted with different symbols but the data values of any series can be shared.

##### An example of a bubble plot

A screenshot of a worksheet with two series of data, each with three lists, and of the resulting bubble plot.

This screenshot shows a worksheet with a table of data with two series, each with three lists of numeric values. The screenshot also shows a bubble plot made from these two series.

Each series in a bubble plot can include four main components and four optional error components. The series may have a name, a single text value which will identify the series in the graph guru and in any legend attached to the chart. The series must have two lists of quantitative values, a list of X values and a list of Y values, which must have an equal number of elements. The series must also have a list, with the same number of elements, whose values will determine the size of the circles drawn at each point. The series may have lists of error components for the X values or the Y values and for positive or negative errors.

#### The data in each bubble series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. | {"Series1"}
X | Seznam číselných hodnot, který umístí hodnoty podél vodorovné osy. | {14,5; 2,8; 11,8; 5,7; 8,2}
Y | Druhý seznam číselných hodnot, který umístí hodnoty podél svislé osy. | {154; 29; 63; 90; 107}
Bubble | Řada číselných hodnot, které určí velikost jednotlivých koleček vykreslených v bodech. | {45; 54; 34; 23; 37}
X Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'X' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
X Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}
Y Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Y' list, and therefore in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Y' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,09; 0,11; 0,10; 0,12; 0,09}
Y Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Y' list, and therefore in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Y' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {010; 0,09; 0,08; 0,11; 0,11}

Bubble plots have a single icon for the plot style.

#### The icon for bubble plots

The icon for a bubble plot.

- The icon for a bubble plot.

#### Colored XY Plots

Work in Progress

#### Column Plots

Column plots present the numeric values of categorical data with the data values of each series represented as a vertical column. Sequential data values are considered to belong to different categories and are plotted along the horizontal axis at equally spaced intervals. The data values from different series are assigned to these categories based on the position of the value in the series, for example, the second data value taken from each series all share one category. The data values are plotted along the vertical (Y) axis as columns of different heights and positions depending on the numeric content of the data value and the particular sub-type chosen for the column plot.

Column plot sub-types provide three options for relating the values from different data series. The first sub-type plots each series independently in adjacent bars, each of which is tied to the horizontal axis and has its height determined by the numeric content of the data value. The second sub-type plots each series as a vertically stacked set of columns with the vertical height of each element determined by the numeric content of the data value and the position of the column determined by the position of the element in the data series. For example, if the first series starts with values `{3.9, 4.2, ...}`, the second series with values `{1.2, 3.5, ...}`, and the third series with values `{3.1, 1.9, ...}`, then the third column will be plotted ranging from 7.7 to 9.6, since `7.7=4.2+3.5` and `9.6=4.2+3.5+1.9`. The third sub-type plots each series as a vertically stacked set of columns scaled to the total all the numeric values in that category. Using the example above, the three columns would range from 0 to 0.4375, from 0.4375 to 0.8020, and from 0.8020 to 1 respectively because the intervals are the proportional contribution of each data value to the total, i.e. `0.4375=4.2/(4.2+3.5+1.9)` for the first, `0.3645...=3.5/(4.2+3.5+1.9)` for the second, and `0.1979...=1.9/(4.2+3.5+1.9)` for the third. By default, these numbers are presented as percentages on the vertical (Y) axis.

Column plots do not have any pre-defined styles.

##### An example of column plots

A screenshot of a table of data and three column plots made using those data.

This screenshot shows a table of data and three column plots. The data consist of three series organized by row and starting with the words "Widgets", "Gadgets", and "Lumpets". Each of these series has values in five categories. The three graphs illustrate the three sub-types of column plots, with the series plotted independently in the left plot, stacked in the middle plot, and proportionately stacked in the right plot.

Each series in column plots can include three main elements and two error elements, although only the value element is necessary. The series can have a 'Name' element, which is a single text entry used to identify the series, must have a 'Values' element, which is a sequence of numeric values, and may have a 'Label' element, which is a sequence of text entries used to identify the categories. All of these elements can be defined as references to a region of the worksheet, as literally defined entries, or as formula expressions which result in the correct type. The 'Label' element is shared by all of the series. The legend added to a column plot identifies the different series, by default using the entries of the 'Name' element of each series. The two error elements include a list for errors in the positive direction and one for errors in the negative direction.

#### The data in each column plot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. These will be used in the legend which may be displayed with the column plot. | {"Widgets"}
Hodnota | Řada číselných hodnot. | {1293, 2502, 3297, ,1100, 2487}
Label | A series of textual elements labeling each value. Generally, this series will have as many entries as there were in the "Value" series. These entries are shared by all the series in the column plot. | {"North", "South", "Central", "East", "West"}
Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}

Column plots provide three icons to choose between three plot sub-types.

#### Column plot sub-type and style options.

The icon for pie plot of style with joint slices.

- The icon for pie plot of style with joint slices.

The icon for pie plot of style with joint slices.

- The icon for pie plot of style with joint slices.

The icon for pie plot of style with joint slices.

- The icon for pie plot of style with joint slices.

#### Contour Plots

Work in Progress

#### DropBar Plots

Work in Progress

#### Line Plots

Line plots present the numeric values of categorical data with the data values of each series connected by a line. Sequential data values are considered to belong to different categories and are plotted along the horizontal (X) axis at equally spaced intervals. The data values from different series are assigned to these categories based on the position of the value in the series, for example, the second data value taken from each series all share one category. The data values are plotted along the vertical (Y) axis according to their numeric value and the particular sub-type chosen for the line plot.

Line plot sub-types provide three options for relating the values from different data series. The first sub-type plots each series independently with the data value determining the vertical distance between each point and the horizontal axis. The second sub-type plots the series stacked on each other in a cumulative fashion with the data value of each series determining the vertical distance from the point to the sum of the values in all the previous series. For example, if the first series starts with values `{3.9, 4.2, ...}`, the second series with values `{1.2, 3.5, ...}`, and the third series with values `{3.1, 1.9, ...}`, then the point value for the second element of the third series will be plotted at 9.6 (`9.6=4.2+3.5+1.9`) along the vertical axis. The third sub-type plots each series based on the proportional contribution of the value to the total of all values in that category. Using the example above, the three values would be plotted at 0.4375, 0.8020, and 1 because the intervals between zero and each of these numbers is `0.4375=4.2/(4.2+3.5+1.9)` for the first, `0.3645...=3.5/(4.2+3.5+1.9)` for the second, and `0.1979...=1.9/(4.2+3.5+1.9)` for the third, although, by default, these numbers are presented as percentages on the vertical (Y) axis.

Two styles are available by default for line plots. In the first no markers are placed on the value of the point whereas in the second a point marker is added wherever the points are plotted.

##### Příklad čárového grafu

A screenshot of a line plot and the data necessary to generate the plot.

This screenshot shows a table of data and three line plots. The data consist of three series organized by row and starting with the words "Widgets", "Gadgets", and "Lumpets". Each of these series has values in five categories. The three graphs illustrate the three sub-types of line plots, with the series plotted independently in the left plot, stacked in the middle plot, and proportionately stacked in the right plot.

Each series in line plots can include three main elements and two error elements, although only the value element is necessary. The series can have a 'Name' element, which is a single text entry used to identify the series, must have a 'Values' element, which is a sequence of numeric values, and may have a 'Label' element, which is a sequence of text entries used to identify the categories. All of these elements can be defined as references to a region of the worksheet, as literally defined entries, or as formula expressions which result in the correct type. The 'Label' element is shared by all of the series. The legend added to a line plot identifies the different series, by default using the entries of the 'Name' element of each series. The two error elements include a list for errors in the positive direction and one for errors in the negative direction.

#### The data in each line plot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual entry labeling the data series. These will be used in the legend which may be displayed with the line plot. | {"Widgets"}
Hodnota | Seznam číselných hodnot. | {1293; 2502; 3297; 1100; 2487}
Label | A list of textual entries labeling each value. Generally, this series will have as many entries as there were in the 'Value' series. These entries are shared by all the series in the line plot. | {"North", "South", "Central", "East", "West"}
Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}

Line plots provide six icons to choose between three plot sub-types each with two different styles.

#### Line plot sub-type and style options.

The icon for a line plot of the sub-type with independent, overlapping lines and of the style without point markers.

- The icon for a line plot of the sub-type with independent, overlapping lines and of the style without point markers.

The icon for a line plot of the sub-type with stacked lines and of the style without point markers.

- The icon for a line plot of the sub-type with stacked lines and of the style without point markers.

The icon for a line plot of the sub-type with stacked proportion lines and of the style without point markers.

- The icon for a line plot of the sub-type with stacked proportion lines and of the style without point markers.

The icon for a line plot of the sub-type with overlapping lines and of the style with point markers.

- The icon for a line plot of the sub-type with overlapping lines and of the style with point markers.

The icon for a line plot of the sub-type with stacked lines and of the style with point markers.

- The icon for a line plot of the sub-type with stacked lines and of the style with point markers.

The icon for a line plot of the sub-type with stacked proportion lines and of the style without point markers.

- The icon for a line plot of the sub-type with stacked proportion lines and of the style without point markers.

#### Min-Max Plots

Work in Progress

#### Pie Plots

Pie plots present the numeric values from a single series of categorical data as slices of a circular area, the angular arc of each slice determined by the proportional magnitude of each value compared to the overall sum of all the values. For example, if the series had values { 1.12, 4.48, 3.36, 1.68, 0.56}, the contribution of each slice to the total would be {0.10, 0.40, 0.330, 0.15, 0.0 5}, since `0.10= 1.12/(1.12+4.48+3.36+1.68+0.56)`, and the angular arcs of the wedges would be {36, 144, 108, 54, 18} degrees, since `36=0.10*360`.

Pie plots do not have any sub-types.

Pie plot styles provide two choices for the rendering of the pie chart, either with all slices linked into one overall circle, or with gaps between the slices. The size of the gap is a property of the pie plot which can be changed.

##### Příklad koláčového grafu

A screenshot of a worksheet area showing a data table and a pie plot made with those data.

This screenshot shows a table of data and a pie plot. The data consist of a single data series organized in a row and starting with the word "Widgets". The series has values in five categories. The legend includes the names of the different data categories.

Each pie plot contains a single series which can include three elements although only the value element is necessary. The series can have a 'Name' element, which is a single text entry used to identify the series, must have a 'Values' element, which is a sequence of numeric values, and may have a 'Label' element, which is a sequence of text entries used to identify the categories. All of these elements can be defined as references to a region of the worksheet, as literally defined entries, or as formula expressions which result in the correct type. The legend added to a pie plot identifies the different categories using the entries in the 'Label' element.

#### The data in each pie plot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual entry labeling the data series. | {"Widgets"}
Hodnota | Seznam číselných hodnot. | {1293; 2502; 3297; 1100; 2487}
Label | A list of textual entries labeling the category of each value. Generally, this series will have as many entries as there were in the 'Value' list. These will be used in the legend which may be displayed with the pie plot. | {"North", "South", "Central", "East", "West"}

Pie plots do not have any sub-types but provide two icons to distinguish the style of the plot allowing a choice between pie plots which comprise a single circular area or plots with distinct pie slices separated by small gaps.

#### Line plot sub-type and style options.

The icon for a pie plot of the style with joint slices.

- The icon for a pie plot of the style with joint slices.

The icon for a pie plot of the style with separated slices.

- The icon for a pie plot of the style with separated slices.

#### Polar Plots

Work in Progress

#### Radar Plots

Radar plots present the numeric values of categorical data as a set of points plotted along a set of axes radiating from a central point, with as many axes as there are values in the series and with the points connected by a line, possibly with the interior of the shape filled in. Sequential data values are considered to belong to different categories and are plotted on separate axes which are not necessarily orthogonal and radiate from a central point. Sequential points are connected by a line with the final point connected back to the first to form a closed polygon. The data values from different series are assigned to categories based on the position of the value in the series, for example, the second data value taken from each series all share one category and will therefore all be plotted on the same axis. The data values are plotted along the axis of each class according to their numeric value.

Radar plots do not have any sub-types.

Radar plot styles provide three choices for the rendering of the chart. The first style presents the radar chart as only a polygon of lines. The second style also includes a marker where the data values are plotted on each axis. The third style plots the radar chart as a filled polygon.

##### An example of radar plots

A screenshot of a worksheet area showing a data table and three radar charts made using those data.

This screenshot shows a table of data and three radar plots. The data consist of three series organized by row and starting with the words "Widgets", "Gadgets", and "Lumpets". Each of these series has values in five categories. The three graphs illustrate the three sub-types of radar plots, with the top left plot including lines only, the top right plot including both lines and markers on the points, and the bottom middle plot using filled polygons.

Each series in radar plots can include three main elements and two error elements, although only the value element is necessary. The series can have a 'Name' element, which is a single text entry used to identify the series, must have a 'Values' element, which is a sequence of numeric values, and may have a 'Label' element, which is a sequence of text entries used to identify the categories. All of these elements can be defined as references to a region of the worksheet, as literally defined entries, or as formula expressions which result in the correct type. The 'Label' element is shared by all of the series. The legend added to a radar plot identifies the different series, by default using the entries of the 'Name' element of each series. The two error elements include a list for errors in the positive direction and one for errors in the negative direction.

#### The data in each radar plot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. | {"Widgets"}
Hodnota | Řada číselných hodnot. | {1293; 2502; 3297; 1100; 2487}
Label | A series of textual elements labeling each value. Generally, this series will have as many entries as there were in the 'Value' series. | {"North", "South", "Central", "East", "West"}
Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}

Radar plots provide three icons distinguishing the three different styles.

#### Radar plot sub-type and style options.

The icon for a radar plot with the style of simple lines only.

- The icon for a radar plot with the style displaying simple lines only.

The icon for a radar plot with the style displaying both lines and point markers on the data values.

- The icon for a radar plot with the style displaying both lines and point markers on the data values.

The icon for a radar plot with the style displaying a filled area.

- The icon for a radar plot with the style displaying a filled area.

#### Ring Plots

Ring plots present the numeric values of categorical data as segments of circular rings. Sequential data values are considered to belong to different categories and are plotted with distinct patterns. The data values from different series are assigned to these categories based on the position of the value in the series, for example, the second data value taken from each series all share one category. The data values are used to determine the size of the arc based on the proportionate size of the data value to the sum of all data values in the series. For example, if the series had values { 1.12, 4.48, 3.36, 1.68, 0.56}, the contribution of each ring section to the total would be {0.10, 0.40, 0.330, 0.15, 0.0 5}, since `0.10= 1.12/(1.12+4.48+3.36+1.68+0.56)`, and the angular arcs of the sections would be {36, 144, 108, 54, 18} degrees, since `36=0.10*360`.

Ring plots do not have any sub-types.

Ring plot styles provide two choices. Ring plots can be plotted with all segments linked into a single overall ring, with different series plotted immediately adjacent to one another in sequentially larger rings. Alternatively, the segments of the outermost ring can be split and float a certain distance away from the next ring.

##### An example of ring plots

A screenshot of a worksheet area showing a data table and two ring plots made with those data.

This screenshot shows a table of data and two ring plots. The data consist of a single data series organized in a row and starting with the word "Widgets". The data consist of three series organized by row and starting with the words "Widgets", "Gadgets", and "Lumpets". Each of these series has values in five categories. The two graphs illustrate the two sub-types of ring plots, the left most plot without any gaps and the right most plot having the outer plot with gaps.

Each series in ring plots can include three main elements and two error elements, although only the value element is necessary. The series can have a 'Name' element, which is a single text entry used to identify the series, must have a 'Values' element, which is a sequence of numeric values, and may have a 'Label' element, which is a sequence of text entries used to identify the categories. All of these elements can be defined as references to a region of the worksheet, as literally defined entries, or as formula expressions which result in the correct type. The 'Label' element is shared by all of the series. The legend added to a ring plot identifies the different series, by default using the entries of the 'Name' element of each series. The two error elements include a list for errors in the positive direction and one for errors in the negative direction.

#### The data in each ring plot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. | {"Widgets"}
Hodnota | Řada číselných hodnot. | {1293; 2502; 3297; 1100; 2487}
Label | A series of textual elements labeling each value. Generally, this series will have as many entries as there were in the "Value" series. | {"North", "South", "Central", "East", "West"}
Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Value' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}

Ring plots provide two icons distinguishing the two different styles.

#### Ring plot sub-type and style options.

The icon for a ring plot with the style of displaying series in contiguous rings.

- The icon for a ring plot with the style of displaying series in contiguous rings.

The icon for a ring plot with the style of displaying the outermost series separated from the rest.

- The icon for a ring plot with the style of displaying the outermost series separated from the rest.

#### Statistics Plots

Work in Progress

#### Surface Plots

Surface plots are used to plot (`x`,`y` ,`z`) points in three-dimensional space as a surface where z is interpreted as the height above the `xy`-plane. A Gnumeric chart of course shows the projection of this surface in 3-space onto a 2-dimensional sheet.

Surface plot sub-types provide for 2 distinct ways of providing the data for a surface plot.

The first subtype uses an `n` by 1 or 1 by `n` range for the `x`-values, a second 1 by `m` or `m` by 1 range for the `y`-values and an `m` by `n` range for the `z` values. The plotted points are constructed from these three ranges in such a way that the `z` value in the `i`th column and `j`th row is combined with the `i`th `x` value and the `j`th `y` value. This subtype then uses an `m` by `n` grid for the surface.

##### An example of a surface plot with rectangular data area

A screenshot of a worksheet with a data table and a graph containing an surface plot with rectangular data area.

The second subtype uses a direct listing of the `n` points. The `x` values are specified with an `n` by 1 range, so are the `y` and `z` values. The `i`th `z` value is then combined with the `i`th `x` and `i`th `y` value to obtain the points to be plotted.It is not necessary to provide the same number of `y` coordinates for each `x` coordinate or vice versa. Gnumeric will interpolate missing values. For this purpose one needs to specify the number of (equidistant) rows and columns to be used for the surface grid. This grid need not align with the provided coordinates.

##### An example of a surface plot with x,y, and z series

A screenshot of a worksheet with a data table and a graph containing an surface plot with xyz series.

Surface plots do not have any pre-defined styles.

#### The data in each surface plot series with rectangular data area

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. These will be used in the legend which may be displayed with the surface plot. | {"Widgets"}
X | An optional series of numeric values to be used for the `x` coordinates of the grid. This defaults to {1,2,…,n}. | {1,3,5,6,8,9}
Y | An optional series of numeric values to be used for the `y` coordinates of the grid. This defaults to {1,2,…,n}. | {1,1.5,2,2.5}
Z | A rectangular range of numbers where the number in `j`th row and `i`th column is the height of the `(i,j)` grid point. | A2:J15

#### The data in each surface plot series with `xyz` series.

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. These will be used in the legend which may be displayed with the surface plot. | {"Widgets"}
X | A series of numeric values to be used for the `x` coordinates of the grid. | {1,1.5,2,2.5}
Y | A series of numeric values to be used for the `y` coordinates of the grid. | {1,1.5,2,2.5}
Z | A series of numeric values to be used for the `z` coordinates of the grid. | {1,1.5,2,2.5}

Surface plots provide two icons to choose one of the two surface plot sub-types.

#### Surface plot sub-type and style options.

The icon for a surface plot of the sub-type with rectangular data area.

- The icon for an area plot of the sub-type with rectangular data area.

The icon for a surface plot of the sub-type with xyz series.

- The icon for an area plot of the sub-type with xyz series.

#### XY Scatterplots

The data values of two series of equal length are plotted on the Cartesian (X-Y) plane, the value from the first series determining the position of the plotted symbol along the X axis, and the value from the second series determining the position of the plotted symbol along the Y axis. Data can be plotted as points only, with each pair of data series having different symbols, or, alternatively, sequential data pairs can be connected by a line, or, finally, both symbols and a connecting line can be used.

##### An example of an XY scatterplot

A screenshot of an XY scatterplot and the data used to generate the plot.

This screenshot shows a data table with two different series highlighted which are usable in a scatterplot. Each series is comprised of two lists of numeric values. The screenshot also shows the scatterplot made from these two data series.

Each series in a scatterplot can include three core components and four optional error components. The series may have a name, a single text value which will identify the series in the Graph Guru and in any legend attached to the chart. The series must have two lists of quantitative values, a list of X values and a list of Y values, which must have an equal number of elements. The series may also contain lists of error values for each of the X and Y lists with a positive and a negative component for each.

#### The data in each XY scatterplot series

Element | Typ | Příklad
název | A single textual element labeling the data series. | {"Series1"}
X | Seznam číselných hodnot, který umístí hodnoty podél vodorovné osy. | {14,5; 2,8; 11,8; 5,7; 8,2}
Y | Druhý seznam číselných hodnot, který umístí hodnoty podél svislé osy. | {154; 29; 63; 90; 107}
X Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'X' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,10 0,12 0,09 0,11 0,09}
X Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Value' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,08; 0,11; 0,10; 0,09; 0,11}
Y Error (+) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Y' list, and therefore in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Y' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {0,09; 0,11; 0,10; 0,12; 0,09}
Y Error (-) | A list of numeric values with as many elements as there were in the 'Y' list, and therefore in the 'X' list. These values can be in the same units as the numeric values in the 'Y' list, can be proportions or can be proportions multiplied by one hundred. | {010; 0,09; 0,08; 0,11; 0,11}

XY scatterplots provide three icons to select between different style options. The plots can be rendered with markers at each point, with markers at each point and a line joining adjacent values in the data lists, or with a line but no markers.

#### XY scatterplot style options.

The icon for scatter plot of style with only a marker at each point.

- The icon for scatterplot of style with only a marker at each point.

The icon for scatter plot of style with a marker at each point and a line between adjacent points in the value lists.

- The icon for scatterplot of style with a marker at each point and a line between adjacent points in the value lists.

The icon for scatter plot of style with only a line between adjacent points in the value lists.

- The icon for scatterplot of style with only a line between adjacent points in the value lists.

### Nastavení vlastností pro prvky grafu

Graphs in Gnumeric can be configured extensively using the Graph Guru. In this way, the user can determine the data used in the plots, the names and labels associated with the data, the numerical values of the axes and the stylistic presentation of all the graphical elements.

Graphs are configured element by element, first by selecting the element name in the top left area of the second panel of the Graph Guru, shown as area F in fig-graphguru-panels, and, second, by altering the properties in the bottom area of the second panel of the Graph Guru, shown as area J. These changes will be applied to the graph only when the OK button is pressed.

A number of properties of the graph are configured using the Gnumeric entry box shown in fig-widget-entryBox.

##### The data entry box widget

This screenshot depicts the widget used to enter data as defined values, references or expressions.

The data entry box widget allows users to enter data as defined values (e.g. "A name", 123, or {12,32,14}), as references (e.g. 'Sheet1!A2:B4'), or as expressions (e.g. sin({11,16}) ).

Information can be inserted to the data entry box, first, by selecting the box with a mouse click and, then, either typing data on a keyboard or using the mouse to select a region of the worksheet.

#### Background Panels: Graphs & Charts

Several elements of the graph function as background panels for the other elements. These panels can be configured to display a visible background consisting of a solid color, a pattern, a gradient, or an image. Alternatively, the panel can be made transparent to show the underlying panel, if any. Where there are only transparent panels, the worksheet itself will be visible behind the graph.

##### Nastavení pozadí panelu.

This screenshot depicts the two elements of background panels which can be configured, the background fill and the outline.

This screenshot depicts the two elements of background panels which can be configured, the background fill and the outline.

The background panel Fill refers to the area which is behind the entire component. The Outline refers to a solid box which will be drawn around the edge of the component.

The Outline can be configured by selecting a color using the color picker widget and by choosing a size using the spin button box. A size of '-1' indicates that no line will be drawn, whereas sizes zero and above indicate the size of the line that will be drawn.

The Fill can be configured to be a pattern, which includes a solid color, a gradient or an image.

##### Nastavení vzorku pozadí vyplňujícího panel.

This screenshot depicts the configuration properties for the pattern background panel fill.

This screenshot depicts the configuration properties for the pattern background panel fill.

The fill using a pattern enables the panel background to consist either of a solid color, or of a solid color overlain by a pattern. The top drop down button, labeled Pattern, allows the user to select the pattern overlay from a number of different standard patterns. The pattern in the top left corner is an empty pattern which allows the background color indicated in the third drop down button to fill the panel. The middle drop down button, labeled Foreground, allows the user to select the color of the overlay in the pattern. The bottom drop down button, labeled Background, allows the user to select the color of the underlay. If the pattern is empty, the color of the Background will be the color of the entire panel.

If all of these buttons appear black, change the color of the Background to white to see the pattern and foreground color.

##### Nastavení přechodu pozadí vyplňujícího panel.

This screenshot depicts the configuration properties for the gradient background panel fill.

This screenshot depicts the configuration properties for the gradient background panel fill.

The background panel can be filled with a gradient transitioning either between two colors or between a color and a tone, either white or black. The top drop down button, labeled Direction, gives the user a number of choices for the direction in which the gradient will operate. The drop down button named Type allows the user to pick between gradients which transition between two colors, the 2 Colors option, and gradients that transition from a color to pure white or pure black, the Brightness option. The drop down buttons for the Start and End colors allow the user to pick the colors in the gradient. For the brightness gradients, a slider allows the user to select the transition direction. Moving the slider toward Brighter will fade the color to white whereas moving the slider toward Darker will fade the color toward black.

If all of these buttons appear black, change the color of the Start button to white to see the gradient.

##### Nastavení obrázku pozadí vyplňujícího panel.

This screenshot depicts the configuration properties for the image background panel fill.

This screenshot depicts the configuration properties for the image background panel fill.

The image background fill type allows the user to select an image to fill the background of the panel. The image can be in any file format supported by the `gdk-pixbuf` library as explained in sect-graphics-images. The image can be fit in one of two ways. The image fit can be stretched so the image fills the whole panel area or the image fit can be wallpapered where the image is repeated in a tile pattern to fill up the whole background. The button labeled Select allows the user to call the file selector and choose the file which contains the desired image. On the GNOME desktop, the file chooser has a preview area to see the image before adding it. The size of the image, in pixels, is displayed in the configuration dialog as '# x #' where the number symbol indicates the number of pixels, and the number of pixels in each row comes before the number in each column.

#### Titles and Axis Labels

Both Title and Axis Labels can be configured using three tabs. The first tab allows the user to configure the background panel of the title or axis label. The second tab allows the user to select the font that will be used to display the words in the title or axis label. The third tab allows the user to input the actual words which will be used in the graph.

##### The font selection for Titles and Axis Labels.

This screenshot depicts the font configuration panel for titles and axis labels in the Graph Guru.

This screenshot depicts the font configuration panel for titles and axis labels in the Graph Guru.

The Style tab allows the user to configure the background panel in the same way this was configured for graphs, charts and grids, as was explained above in sect-graphs-elementProperties-backPanels.

The Font tab is shown in fig-graphics-plots-elementProperties-title-font and consists of three column lists. The first column list allows the user to select the font name by scrolling the list and then clicking on the desired name. The currently selected font name is highlighted in light blue. The second column list allows the user to select the font style including italic and bold styles. The third column list allows the user to select a size for the font. The preview area contains a few characters to illustrate the appearance of the currently selected combination.

The Data tab displays a single entry box in which the user can place the words which will appear in the title or in the label. The user can simply type the text, can add a reference to a section of the worksheet or can add an expression which results in a text value.

#### Legendy grafu

Chart legends provide a graphical explanation of the data plotted with the names and style of the different series, or categories, plotted in each chart. Legends are configured through two tabs, labeled Style and Font. The Style tab allows for the configuration of the background pane in a manner analogous to the graph, chart and grid background panes, explained in sect-graphs-elementProperties-backPanels. The Font tab allows the configuration of the font that will appear in the legend. This configuration is identical to the configuration of the title and axis label fonts presented in sect-graphs-elementProperties-title.

#### Osy

Axes are used in several different kinds of plots to provide quantitative indexes for the scale of each plot direction. Gnumeric uses four different kinds of axes. Category axes do not provide a quantitative scale but merely distinguish each different category by providing space for the values of the category along the axis. Continuous axes provide a quantitative measure of each value based on the projection of that value onto the axis. Radial axes are used in radar plots and are continuous axes which radiate from a central point. Circular axes have not yet been implemented.

Line, column and area charts use a category axis to separate the categories along the horizontal direction and a continuous axis to distinguish values in the vertical direction. Bar charts reverse these two axes. XY scatter plots and bubble plots use two continuous axes, one in the horizontal direction, the X-axis, and one in the vertical direction, the Y-axis. Radar plots use three or more continuous axes radiating from a central point. Pie and Ring plots do not use any axes.

##### Osy kategorií

Category axes distinguish the different categories of each value in a category series such as the series in line, bar, column and area plots.

###### Category axis bounds configuration.

This screenshot depicts the 'bounds' tab for the configuration of a category axis.

The Bounds tab allows the user to override the automatic configuration of axis tick marks and labels. Each of the three choices can be over-ridden by deselecting the check box on the left. The check boxes can be deselected by placing the mouse pointer over the check box and clicking with the primary mouse button. When a check box is unselected, the entry box will become active allowing the user to input a different value than the default. The first check box controls the number of tick marks, allowing tick marks to appear after the integer number of categories shown. The second check box controls the number of labels displayed, allowing a regular number of category labels to be skipped. The third check box controls the placement of the orthogonal axis relative to the category axis.

###### Nastavení stylu čáry pro osy kategorií.

This screenshot depicts the 'style' tab for the configuration of a category axis.

The Style tab allows the user to configure the line style of the axis, including the color and thickness of the line. The drop down button labeled Color can be clicked to expose the color picker panel which allows the user to select a new color either simply by clicking on an icon or by using the color picker wheel. The size spin button allows a user to change the thickness of the axis by typing a new number in the text box or by clicking on the arrows. A value of '-1' in this box will cause the axis not to be drawn.

The Font tab allows the user to configure the font used to label the separate categories. The font configuration is performed in the same way as the font configuration for titles and axis labels which was explained in sect-graphs-elementProperties-title.

###### Podrobné nastavení pro osy kategorií.

This screenshot depicts the 'details' tab for the configuration of a category axis.

The Details tab allows a user to configure other aspects of the axis.

The Position of the axis is placed in the Low position by default. This can be altered by pressing the radio button in front of the High label which will move the internal button and will alter the position of the axis, moving it either to the top of the graph for horizontal axes, or to the right of the graph for vertical axes.

The Mapping of the axis can be changed simply by clicking on the check box. This will cause a check mark to appear in the box and will invert the axis so that the order of the categories will become reversed.

The Major ticks displayed on the axis can be altered. The labels shown in the plot can be hidden by unchecking the check box in front of the 'Show Labels' text by placing the mouse cursor over the box and clicking with the primary mouse button. The ticks on the axis can be hidden or can be displayed on the outside of the graph, or on the inside of the graph, or on both sides depending on which of the two boxes are checked.

The Minor ticks do not currently have any effect for category axes.

##### Continuous Axes: Linear, Radial & Circular

Continuous axes are configured in much the same way as category axes except for some minor differences.

###### Continuous axis bounds configuration.

This screenshot depicts the 'bounds' tab for the configuration of a continuous axis.

The Bounds tab allow users to configure the limits and intervals of a continuous axis. The meaning of the values for Major Ticks and Minor Ticks depends on the type of continuous axes:

Continuous Axes with Linear Scale

- The Major Ticks value gives the distance between major ticks and the Minor Ticks value the distance between minor ticks.

Continuous Axes with Logarithmic Scale

- The Major Ticks value gives the number of decades (powers of 10) between major ticks. The Minor Ticks value gives the number of minor ticks between major ticks.

  If the Major Ticks value is `N`, then the Minor Ticks value can be `0`, `N−1`, or `9N−1`.

The Style tab changes the linear style of the axis in the same way as it acted on category axes. The explanation given in sect-graphs-elementProperties-axes-categorical apply equally well to continuous axes.

The Font tab also allows users to configure the font used in the numeric markers along the axis. Selecting the font for a continuous axis works in the same way as for a category axis as was explained in sect-graphs-elementProperties-axes-categorical.

The Details tab has two small differences compared to category axes. The mapping of the axis can be altered from a linear scale to a logarithmic scale by clicking on the drop down box and dragging to the entry labeled Log. The minor ticks, whose size was configured in the Bounds tab, are displayed for continuous axes unlike for categorical axes.

###### Continuous axis format configuration.

This screenshot depicts the 'format' tab for the configuration of a continuous axis.

The Format tab allow users to configure the numeric type of the elements on a continuous axis. This configuration parallels the configuration of the numeric type of a worksheet cell as explained in number-formatting-overview.

##### Mřížky

Users can add both major and minor grids to an axis. Grids are lines that are perpendicular to the axis at fixed intervals. An example of major (in blue) and minor (in green) grids attached to a vertical axis are shown in fig-graphics-plots-axes-grid.

###### Major and Minor Grids.

This screenshot shows a plot with major (in blue) and minor (in green) grids attached to the vertical axis.

To add either a major or minor grid to an axis, the user selects the appropriate axis in the hierarchy tree of graph components, clicks the Add button below the hierarchy, and selects either MajorGrid or MinorGrid.

When a grid has been added to an axis, it can be selected in the hierarchy tree of graph components and customized in its configuration tab. One can specify the style, color, and thickness (size) of the grid lines as well as specify a fill to be applied to the space between every second pair of consecutive grid lines.

#### Plots

Certain of the properties of plots are assigned directly to the plot element and are configured when the plot element itself is selected.

Line plots, Area plots, and XY scatter plots do not have any plot level properties which can be configured.

##### Bubble plots

The bubbles in bubble plots are used to represent a third data component with the size of the bubble representing the value of the third component.

###### The configurable properties of a bubble plot.

This screenshot depicts the properties of a bubble plot which can be configured.

The first choice in the bubble plot properties allows the user to represent the bubble value based on the area or the diameter of the bubble. The representation of a bubble using the surface is similar to using a log scale since the area is a squared quantity.

The Show negative values property, if the check box is checked, will cause negatives values to be shown with the size of the bubble based on the absolute value of the value and the style of the bubble having a white fill.

The Vary colors by bubble, if the check box is checked, will cause each value in a series to be displayed with a different fill color instead of coloring all the values in a single series with the same color.

The bubbles in a series are scaled relative to each other with the maximum value having a default, fixed size and the other values being scaled to this maximum bubble. Using this spin button, the default size of the maximum bubble can be altered.

##### Koláčové grafy

Pie plots represent the data values as slices of a circular area, with the central angle of each slice, or wedge, proportional to the size of the value compared to the sum of all the values in the series.

###### The configurable properties of a pie plot.

This screenshot depicts the properties of a pie plot which can be configured.

The slices by default are plotted clockwise starting from the vertical which is considered 0 degrees. The first option allows the user to set a different starting point for the pie series by changing the value in the spin box. The value will increase to 360 degrees and then reset to zero.

Pie plots can be displayed with the slices separated from each other which in certain situations may improve the visual clarity of a pie plot. The second spin button allows the slices to be separated.

The colors of each slice, by default, are all different to allow the easy visual distinction between each slice. Since pie plots only allow a single series to be plotted, there is no need to use color to associate the values from different series. By unchecking this box, all of the slices in a pie chart can be made to follow the color scheme defined in the plot series Style tab. However, if this box is unchecked, the outlines of the slices must be styled with a different color for the slices to be distinguishable.

##### Bar and Column plots

Bar and column plots can be displayed with different sized gaps between categories and different overlaps between the values of different series in each category.

###### The configurable properties of bar and column plots.

This screenshot depicts the properties of bar and column plots which can be configured.

The Gap describes the separation between the values plotted in each category. By default, the gap between categories is one and half times the width of a bar or a column. This spin button can be used to decrease the gap to zero, so there is no gap between categories, or increase the gap to 500% so the gap is five times the size of a bar or a column.

The Overlap describes the separation between values of the different series in each category. By default these values will be plotted immediately adjacent to each other. This spin button can be lowered to minus 100% which leaves a gap the size of a bar or column between the values of each series. Alternatively, the values can be made to overlap up to 100%, a complete overlap. When values completely overlap, the latter series are plotted on top of the first series and a value may be completely obscured. In this case it may be possible to use partially transparent colors for the different series to allow both values to be visible.

##### Radar plots

Radar plots have as many axes as there are categories in each series.

###### The configurable properties of a radar plot.

This screenshot depicts the properties of a radar plot which can be configured.

By default the axis for the first category is vertical leaving the center point in the upward direction. The first spin box in the radar plot properties allows a user to change this orientation. The spin button can increase from zero degrees to 359 degrees when it will reset to 0.

The Vary colors by slice property is probably a mistake which should not be part of radar plot properties.

##### Ring plots

Ring plots are similar to pie plots but may have an empty center and can be made with multiple series.

###### The configurable properties of a ring plot.

This screenshot depicts the properties of a ring plot which can be configured.

Like pie plots, ring plots assign values to the slices of a circular area by representing the magnitude of the value by the central angle of the slice, although for ring plots the center of the circular area is empty. Like pie plots, the first slice is plotted starting clockwise from the vertical and this first option can change the beginning point of the first slice's angle.

The slices of a ring plot can also be separated. The Slice Separation option allows a user to determine the proportional size of the gap between slices.

The Center size option determines the size of the hole in the middle of the rings as a fraction of the total radius. The center size can be altered in 5 percent increments.

The Vary colors by slice check box allows the user to assign colors either by slices, which is the default, or by series. To use color to distinguish series rather than categories, this button should not be checked.

#### Data Series

Each plot will have one or more 'series' which organize the data values. Each series element has a number of properties. The element will have a Style tab with which the style of the line and point markers, or the area and outline can be set. Each series element will have a Data tab in which the name of the series, the values used for the series and any labels associated with these values can be entered. The data values will generally be entered as references to cells on a worksheet which will allow the plots to be automatically altered when the values in the worksheet change. The series may also have one or more Error tabs in which error values can be associated to the data value of each element in the series.

##### Series line style

Series in line plots, in some radar plots and in scatter plots will have a style tab in which the graphical style of the lines and point markers can be established.

###### Nastavitelné vlastnosti stylu čáry.

This screenshot depicts the properties of a line style which can be configured.

The properties of a single value data series include an optional name, a required list of values and an optional list of labels. The name, in this case, is a reference to cell D7 in the first worksheet. The values are the contents of the cells in the range E7:I7. The labels are the contents of the cells in the range E6:I6. Note that there are as many cells in the labels range as in the values range.

The Line properties include the line color and size. The color can be altered in the standard way using the drop down color chooser. The width of the line can be changed with the spin box. A line size of '-1' means that the line will not be plotted.

The Marker properties determine the style of the graphical symbol which will be plotted for each data value. The first drop down box allows the user to choose between a number of different symbols. The blank symbol indicates that no symbol will be plotted where the data value would be. Each shape will have a fill color, and an outline with both a color and a size. The colors can be changed by clicking on the drop down box and picking one of the given colors or using the color picker to select a new color. The size of the outline can be altered by clicking in the text area and editing the value or by using the spin arrows to increase or decrease the size.

##### Series filled style

Series in bubble plots, area plots, bar plots, column plots, filled radar plots, and ring plots will have a Style with fill and outline properties. These properties are the same as those presented for background panels in sect-graphs-elementProperties-backPanels and are changed in the same way.

###### Nastavitelné vlastnosti stylu vyplnění.

This screenshot depicts the properties of a filled style which can be configured.

The Fill properties will determine the character of the inside of the area. The fill type can be none, pattern, gradient, or image, in the same way as the fill of background panels. If images are used for the background, the whole image will be shown and it will be scaled to the size of the area.

The Outline properties will determine the size of the linear element that surrounds the area. The color and size of this outline element can be altered.

##### Series data: single values

The Data tab allows the user to configure the data contents of the series. Some of these data contents are optional, as is indicated by the parentheses around the label. At the minimum one set of numerical quantities will be required.

The entry boxes in the Data tab can be filled in several ways. The data can be a static value or array such as a sting literal, "SeriesName", or a group of values, `{12.05, 73.02, 128.89}`. Note that the separator between elements in the array will depend on the locale since the glyph between whole numbers and decimal fractions differs around the world. Alternatively, the value of an entry box can be the reference to a cell or to a range. This reference can either be typed into the entry box or can be entered by clicking in the entry box text area and then selecting the range on the worksheet. Finally, the value in the entry box can be an expression, such as `sin({120, 982, 140})`.

Single series involve the simplest data. They may have an overall name, must have a list of values, and may have a list of names, with as many names as there are numbers in the values list, which will act as category names. For plot types with more than one single list series, the label names will be shared between all the series.

###### The configurable properties of single value data series.

This screenshot depicts the properties of a single value data series which can be configured.

The Name property is a single string which will give a tag to the series itself. A name is not required. This name will be used in the Graph Guru to name the series and may be used in a chart legend to describe the series.

The Values property must contain a list of numeric quantities. A list of values is required. The values can be described either directly as a static array, described through a reference to a cell range with numeric values, or described through an expression which results in the list of quantities.

The Labels property describes the names of the categories. This property is not required. must be a list of text elements, with as many elements as there are quantities in the list of values. These elements will provide the elements in the legend for pie and ring plots. For line, area, bar and column plots, the labels will provide the category names for the axis with categories.

The Show in Legend property determines if this series will be shown in the legend if a legend is added to the chart. It is sometimes useful to exclude certain series from the legend. If the box is checked, the series will be included in any legend displayed in the chart; if the box is not checked, the series will not be displayed in the legend. The box can be unchecked by placing the mouse pointer over the box and clicking with the primary mouse button.

##### Series data: X and Y values

Series with dual data values allow plots to be constructed in which one value is plotted against the other. XY scatter plots require this type of data.

###### The configurable properties of dual value data series.

This screenshot depicts the properties of data series with two values, an x and a y, which can be configured.

Dual data series require two sets of values, an X list and a Y list.

The Name property is a single text element that will name the series in the graph guru and in any legend in the chart.

The X property is a list of quantitative values that will provide the horizontal positioning of each element. This list is required.

The Y property is a list of quantitative values that will provide the vertical positioning of each element. This list is required and must have the same number of elements as the list of X values.

##### Series data: bubble values

Bubble series are simple extensions of the XY series to include a third data value, often called W, which will determine the size of the bubble.

###### The configurable properties of bubble data series.

This screenshot depicts the properties of a bubble data series with three values which can be configured.

The Name property is a single text element that will name the series in the graph guru and in any legend in the chart.

The X property is a list of quantitative values that will provide the horizontal positioning of each element. This list is required.

The Y property is a list of quantitative values that will provide the vertical positioning of each element. This list is required and must have the same number of elements as the list of X values.

The Bubble property is a list of quantitative values that will provide the size of the bubbles associated to each element. This list is required and must have the same number of elements as the lists of X and of Y values.

##### Series error values

Several plot types allow the plotting of error values using whisker plots. The series in these plot types will have extra tabs allowing the whisker positions to be listed. Line, bar, column and area plots allow an error plot to bracket the plotted quantitative value in the direction of the quantitative axis. XY scatter plots and bubble plots allow whiskers in both directions.

###### The configurable properties of data series error values.

This screenshot depicts the properties of the error values in a data series which can be configured.

The Error Category includes several different categories which can be selected by clicking on the drop down box and dragging the mouse pointer onto the appropriate entry. If the error category is set to "none", no error bars will be plotted. If the category is set to "absolute" the values in the error lists will be considered to be in the same units as the axis. If the category is set to "relative", the values in the error list are assumed to be a fraction of the total of each value. If the category is set to "percent", the values in the error list are assumed to be 1/100 th of the fraction of the total of each value. Note that if the cells in the worksheet are already set to the percent format, they should be incorporated as "relative" errors.

The Style properties alter the appearance of the error whiskers. The Display property can be used to prevent the display of any whiskers, to allow only upper or lower whiskers, or to display both. The Width property alters the width of the outer marker of the whisker. The Line width property alters the size of the whiskers. The color box selects the color of the line used to draw the whiskers.

The Values properties describe the lists of quantitative values which will be used for the whiskers. These lists are required if an error is to be displayed and the lists must have as many elements as were in the list of data "Values". The positive (+) list quantifies either only the upper error values if the lower values are not displayed or the negative list is defined. The positive list can also be used for both error values if the errors are symmetrical. The negative (-) list quantifies the lower whisker.

### Předvýběr dat

Tento oddíl není zatím napsaný.

## Používání pracovních listů

Tato kapitola vysvětluje používání pracovních listů v Gnumericu, a jak s nimi zacházet. Kapitola vysvětluje, jak se po listu pohybovat, jak měnit vzhled a uspořádání jeho obsahu, jak s ním pracovat jako s celkem, a jak chránit jeho obsah.

### O pracovních listech

Pracovní listy obsahují prvky, jako je mřížka s buňkami, které jsou základními pracovními prvky pro uživatele tabulkového kalkulátoru Gnumeric. V mřížce s buňkami může uživatel zadávat data, provádět jejich analýzy a vhodně zobrazovat data i výsledky. Pracovní listy obsahují také různé grafické objekty, jako jsou grafy a widgety. Listy se seskupují do pracovních sešitů, které se pak ukládají do souborů Gnumeric. Práce se sešity je vysvětlená v sect-workbooks, zatímco následující text se věnuje práci s listy.

Pracovní listy obsahují jednak pracovní prvky a jednak metadata. K pracovním prvkům patří datový obsah buněk v mřížce, komentáře buněk, formátování buněk a objekty listu, jako jsou grafy. K metadatům patří název listu a nastavení řídící vizuální vzhled list a jeho zobrazení.

Tento oddíl vysvětluje hlavní způsoby práce s listy v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric. sect-worksheets-navigation vysvětluje, jak se v listě pohybovat, abyste změnili zobrazenou část a aktuální výběr. sect-worksheets-display představuje několik alternativních nastavení, které mění zobrazení obsahu buněk, oblasti mřížky a listu jako celku. sect-worksheets-settings vysvětluje, jak změnit nastavení, která ovlivňují všechen obsah listu, jako třeba stav ochranného mechanizmu obsahu. sect-worksheets-printSettings podává stručný přehled o nastavení tisku, které se použije zvlášť na jednotlivý list. Podrobnější popis tiskových nastavení je podán v chapter-printing. A nakonec, sect-worksheets-managing vysvětluje, jak pracovat s celou sadou pracovních listu, tj. jak je přidávat, duplikovat, mazat a měnit jejich pořadí v rámci sešitu.

### Pohyb v pracovním listě

Pracovní sešity Gnumeric si můžete představit jako jednoduchou souvislou dvourozměrnou mřížku buněk. Aplikace Gnumeric však nemůže mřížku zobrazit naráz celou, ale vidíte z ní jen výřez. Z toho důvodu máte k dispozici několik způsobů, jak tento zobrazený výřez měnit. sect-worksheets-navigation-selection vysvětluje způsoby, jak zobrazení posunou na jinou části mřížky listu, zatímco následující oddíl sect-worksheets-display vysvětluje pokročilejší způsoby, jak přeuspořádat zobrazení oblasti s mřížkou.

#### Pohyb po pracovním listě

#### Přesun výběru

### Zobrazení pracovního listu

Zobrazení jednotlivých pracovních listů lze ovlivnit několika nastaveními. Pracovní list koncepčně sestává z jedné souvislé dvourozměrné mřížky buněk uspořádaných v řádcích a sloupcích. Gnumeric standardně zobrazuje jen malý výřez z celé této souvislé oblasti.

Sešit je vždy vytvořen s počtem řádků a sloupců daným nastavením v předvolbách, které si můžete přizpůsobit na kartě Okna v dialogovém okně předvoleb (viz sect-configuration-preferences-windows).

Maximální možný počet řádků v listě je 16 777 216 a sloupců 16 384. Rozměry listu mohou nabývat jen hodnot, které jsou mocninou dvou.

Velikost stávajícího lištu můžete měnit přes dialogové okno Změna velikosti listu přístupné přes kontextovou nabídku listu (viz menu-context-tabs) nebo přes podnabídku List v nabídce Upravit (viz Edit-Menu).

#### Vzhled pracovního listu

Řada aspektů, jak je mřížka buněk v pracovním listě zobrazena, se dá měnit. Když si chcete přizpůsobit zobrazení vzorců nebo výsledků, notaci A1 nebo R1C1 pro odkazy, zobrazení buněk s nulovou hodnotou, přítomnost či nepřítomnost linek mřížky nebo záhlaví sloupců, nebo pořadí sloupců zleva doprava či zprava doleva, podívejte se na popis k podnabídce format-menu-sheet.

#### Vzhled pracovního sešitu

Tento oddíl zatím nebyl napsán.

##### Přiblížení: změna měřítka listu

Tento oddíl zatím nebyl napsán.

##### Režim celé obrazovky

Tento oddíl zatím nebyl napsán.

##### Zobrazení karet s pracovními listy

Tento oddíl zatím nebyl napsán.

##### Zobrazení posuvníků oblasti s mřížkou

Tento oddíl zatím nebyl napsán.

#### Seskupování řádků a sloupců

#### Zobrazení panelů

### Obecná nastavení

#### Ochrana obsahu

### Nastavení tisku

### Správa pracovních listů

Tento oddíl se věnuje funkcionalitě týkající se práce s listy jako celky, místo s jejich obsahem.

#### Pracovní listy a nabídková lišta

Gnumeric poskytuje řadu možností, jak zacházet s pracovními listy jako celky, a ne jen s jejich obsahem. Tyto postupy jsou zdokumentované v následujícím oddílu sect-worksheets-managing-process-contextmenu. Kromě kontextové nabídky karet s pracovními listy a podnabídky List v nabídce Upravit jsou některé z těchto operací dostupné i v jiných nabídkách:

- Funkce Vložit je dostupná také jako položka List v nabídce Vložit.

- The Rename and Manage Sheets dialogs are also available on the Format ▶ Sheet submenu.

Mimo práce přímo s pracovním listem vám Gnumeric dává možnosti také řídit různé aspekty, jak nebo zda má být mřížka buněk pracovního listu zobrazena. Většina těchto věcí najdete v sect-worksheets-managing-process-dialog a popsané jsou dále v tomto oddíle. Další funkce ovládající zobrazení jsou v podnabídce format-menu-sheet.

#### Kontextová nabídka karet s pracovními listy

Except for the addition of the two Select submenus, which appear only on the context menu, this is the same as the Edit ▶ Sheet submenu. The Manage sheets... dialog is discussed in sect-worksheets-managing-process-dialog, which follows the description of the context menu.

##### Kontextová nabídky pro karty s listy

Obrázek kontextové nabídky pro kartu s pracovním listem.

- Vložit – Tuto položku použijte, když chcete vložit nový prázdný pracovní list před aktuální list. Nový list má stejnou velikost jako ten aktuální.

- Připojit – Tuto položku použijte, když chcete přidat nový prázdný pracovní list za konec stávajících listů. Nový list má výchozí velikost, které se dá nastavit v dialogovém okně Předvolby aplikace Gnumeric na kartě Okna.

- Duplikovat – Tuto položku použijte k přidání kopie právě vybraného pracovní listu. Kopie se vloží bezprostředně za něj.

- Odstranit – Tuto položku použijte ke smazání vybraného pracovního listu.

- Přejmenovat – Tuto položku použijte pro přístup k dialogovému oknu Přejmenování listu, ve kterém můžete změnit název jednoho listu. V případě, že jich potřebujete přejmenovat více, může být vhodnější dialogové okno Správa listů.

- Změnit velikost… – Tuto položku použijte pro přístup k dialogovému oknu Změna velikosti listu. Pomocí táhel si můžete přizpůsobit velikost listu a kliknutím na Budiž ji potvrdit. Rozměry jsou omezené na mocniny dvou. Standardně se mění velikost všech listů v aktuálním pracovním sešitě. Jestli chcete změnit velikost jen jednoho listu, zrušte před kliknutím na Budiž zaškrtnutí volby Použít změny na všechny listy.

- Vybrat a Vybrat (seřazené) – Tyto položky použijte pro přístup k nabídce názvů pracovních listů. Kliknutím na název se daný list vybere. Zobrazení karet se přizpůsobí, takže vybraný pracovní list bude viditelný a zobrazí se jeho mřížka s buňkami.

#### Dialogové okno správy listů

The Manage Sheets dialog can be accessed from the worksheet tab context menu, from the Edit ▶ Sheet submenu, or from the Format ▶ Sheet submenu.

##### Dialogové okno Správa listů

Obrázek nabídky Nástroje.

V levé části dialogového okna je uveden seznam pracovních listů, která jsou součástí aktuálního pracovního sešitu. Když je zapnuto Zobrazit pokročilé vlastnosti listu, jsou součástí výpisu sloupce Směr, Řádků a Sloupců. List můžete vybrat kliknutím kamkoliv na jeho řádek, avšak kliknutí do sloupce s některou z ikon způsobí navíc změnu příslušné vlastnosti listu. Pro práci s více listy naráz je možné je vybrat s pomocí kláves Shift a Ctrl. Aktuální list s mřížkou buněk odráží výběr v seznamu listů v dialogovém okně. Když je vybrán více než jeden list, je jako aktuální vybrán první z tohoto výběru. Při výběru více listů navíc nejsou dostupné úplně všechny operace, což se projeví zašednutím některých tlačítek.

Sloupec Zámek v seznamu zobrazuje ikonu, která dává najevo, jestli je pracovní list zamčený

Ikona zamknutí

nebo

Ikona odemknutí

. Kliknutím na ni stav zamčení listu přepnete. Zamčený list je chráněn před nechtěnými úpravami dat.

Sloupec Zobr ukazuje ikonu

Ikona viditelnosti

říkající, jestli je pracovní list v současnosti viditelný. Pokud viditelný není, je místo ve sloupci prázdné. Viditelnost listu přepnete kliknutím do tohoto sloupce. Když je viditelnost vypnutá, nemá list ouško karty ve spodní části okna Gnumeric. Jeho data zůstávají zachována a odkazy na buňky v neviditelném listě mají stále očekávané hodnoty. Neviditelný list ale nemůže být vybrán ze seznamu, přestože aktivní pole v seznamu zůstávají funkční. Pro použití funkcí, které vyžadují výběr listu, jako je Vložit nebo Odstranit, nejprve nastavte list ve sloupci Zobr jako viditelný.

Sloupec Směr v seznamu zobrazuje šipku ukazující doprava nebo doleva, v závislosti na tom, jestli je list nastavený pro psaní zleva doprava nebo zprava doleva. Kliknutím na šipku směr zobrazení listu přepnete.

Sloupce Řádků a Sloupců zobrazují aktuální velikost jednotlivých listů. Zde ji však nelze měnit.

Když chcete změnit název pracovního listu, klikněte na jeho pole Nový název, tak, aby se případný obsah pole zvýraznil, a pak napište nový název a zmáčkněte Enter. V případě, že bude nový název duplikovat již použitý název, zobrazí se varování. Pak můžete buď nový název změnit, nebo přiřadit nový název jinému list s kolidujícím názvem. Změněné názvy se nepoužijí okamžitě, ale místo toho Gnumeric čeká, dokud nekliknete na tlačítko Použít změny názvů, a pak provede všechny změny naráz. Zároveň se změnou názvu Gnumeric automaticky aktualizuje všechny odkazy na buňky, které obsahují názvy listů, tak, aby používaly nové názvy.

Je možné určit pořadí listů v pracovním sešitě tak, že zmáčknete levé hlavní tlačítko myši na řádku se sešitem, držíte jej a list přetáhnete v seznamu listů nahoru nebo dolů. Případně můžete list vybrat a klikat na tlačítko Výš nebo Niž a list se bude příslušným směrem posouvat. Ještě další možností je seřadit listy, vzestupně nebo sestupně podle jejich názvu, kliknutím na tlačítko Vzestupně nebo Sestupně.

Můžete přidat prázdný pracovní list kliknutím na Vložit, čímž se přidá před právě vybraný list, nebo kliknutím na Přidat, čímž se přidá za poslední list v seznamu. Vložit vytvoří nový list stejné velikosti, jako je právě vybraný list, zatímco Přidat vytvoří nový list o výchozí velikosti.

Kliknutím na Odstranit odstraníte právě vybraný pracovní list, či více listů.

Kliknutím na Duplikovat přidáte totožnou kopii vybraného listu bezprostředně za vybraný list. Název nového listu bude stejný, jako u originálního listu, akorát s „(n)“ na konci, kde n je nejbližší volné pořadové číslo od 1. Pokud název listu již odpovídá vzoru s „(n)“, nic se nepřidává, jen se číslo n nahradí nejbližším volným.

Pokud chcete změnit barvu pozadí karet pro vybrané pracovní listy, klikněte na tlačítko pro výplň pozadí

Tlačítko barvy pozadí

a nastavte si barvu z palety, která se rozbalí pod tlačítkem, nebo klikněte Vlastní barva, abyste si mohli namíchat vlastní barvu v dialogovém okně pro výběr barev.

Obdobně se mění barva textu v kartách vybraných pracovních listů. Klikněte na tlačítko pro barvu textu

Tlačítko barvy textu

a nastavte si barvu z palety, která se rozbalí pod tlačítkem, nebo klikněte Vlastní barva, abyste si mohli namíchat vlastní barvu v dialogovém okně pro výběr barev.

#### Přidání prázdného listu

Nový, prázdný pracovní list se dá přidat do pracovního sešitu vložením před aktuálně zobrazený list s mřížkou buněk nebo připojením za poslední list.

Nový list před aktuální list vložíte pomocí položky List v nabídce Vložit nebo Vložit v kontextové nabídce karty listu, nebo pomocí funkce Vložit v dialogovém okně Správa listů, popsaném výše. Nový list bude mít stejnou velikost, jako ten právě zobrazený.

Nový list na konec seznamu přidáte pomocí položky Připojit z kontextové nabídky karty listu nebo pomocí funkce Připojit v dialogovém okně Správa listů, popsaném výše. Nový list bude mít výchozí velikost.

#### Kopírování a vložení listu

Gnumeric does not directly support copying and pasting of worksheets, however copying blocks of cells provides a very similar function. For example, to replace the contents of worksheet Sheet3 with the contents of Sheet1, begin by selecting the worksheet tab for Sheet1. Select all the cells in Sheet1 by clicking on the blank rectangle at the top of the row headers, to the left of the column headers, or by selecting Select ▶ All from the Edit menu. Next use Edit ▶ Copy or Edit ▶ Cut to copy the worksheet contents to the clipboard, depending on whether you want to copy or move the information. Select the worksheet tab for Sheet3 and select cell A1 or the entire worksheet, then use Paste or Paste Special from the Edit menu to copy the contents of Sheet1 into Sheet3.

Při práci s celým listem byste se měli vyhnout použití Vložit odkaz v dialogovém okně Vložení jinak, protože by se vytvářely odkazy na všechny buňky na prvním listě. Ve výchozí velikosti má list 16 777 216 buněk a není žádná možnost, jak vynechat prázdné buňky.

A similar operation can be performed using the Manage Sheets dialog. Duplicate the worksheet to be copied, then move the copy to precede or follow the worksheet it is to replace. Delete the second worksheet and rename the copy. This operation is similar to the copy and paste technique described above, but this method also copies metadata, such as the display appearance controlled by the Format ▶ Sheet submenu.

## Nastavení sešitu

Tato kapitola vysvětluje obsah pracovního sešitu Gnumeric, který není součástí pracovního listu. Týká se to i několika nastavení, která platí pro sešit a ukládají se do souborů Gnumeric. Nastavení , která platí pro program jako celek, se nazývají předvolby a jsou vysvětlená v chapter-configuring.

### Přehled

Obsah souboru Gnumeric popisuje všechny prvky, které může uživatel měnit. Tento oddíl se zaměřuje na tu část obsahu pracovního sešitu, která není součástí pracovních listů.

Tato kapitola zatím není napsaná.

### Souhrnné informace o dokumentu

Ke každému dokumentu patří i jisté množství metadat. Tato metadata popisují autora dokumentu a další související informace.

### Nastavení dokumentu

#### Nastavení tisku dokumentu

#### Nastavení automatického ukládání dokumentu

Nástroj Automatické ukládání se používá k ukládání pracovního sešitu v pravidelných intervalech. Můžete určit, jak často si jej přejete ukládat, zadáním čísla do pole Minut. Pokud zaškrtnete Ptát se před uložením, Gnumeric si před každým automatickým uložením vyžádá potvrzení.

##### Dialogové okno Automatické ukládání

#### Nastavení automatických oprav dokumentu

#### Nastavení zobrazení dokumentu

#### Nastavení ochrany dokumentu

#### Nastavení ověřování dokumentu

#### Nastavení prodlevy v přepočítávání dokumentu

### Pojmenované prvky dokumentu

## Nastavení aplikace Gnumeric

Tato kapitola vysvětluje, jak změnit výchozí chování Gnumericu, včetně chování při spuštění a výchozího národního prostředí (jazyk a zobrazování čísel).

### Přehled

Je možné nastavit několik předvoleb, které se vztahují k aplikaci Gnumeric jako celku, a ovlivní chování programu pokaždé, když je spuštěn. Tyto předvolby si může nastavit uživatel sám.

V aplikaci Gnumeric je k dispozici panel pro nastavení hlavních předvoleb, které umožňují uživateli určit základní vlastnosti programu, včetně fontu používaného v tabulkách, typu souborů generovaných při ukládání sešitů, výchozího nastavení pro nástroje a mechanizmu vracení zpět a k tomu několik dalších základních vlastností, jako je rozteč obrazových bodů displeje, které vyžadují pokročilé znalosti. Jak tyto vlastnosti měnit, vysvětluje sect-configuration-preferences.

Nastavit se dá také, které nástrojové panely mají být skryté v zobrazení. Gnumeric tak může zabírat méně místa. sect-configuration-toolbars vysvětluje, jak skrýt nebo zobrazit nástrojový panel.

Velká část funkcionality aplikace Gnumeric je poskytována skrze zásuvné moduly. Jednotlivé zásuvné moduly je možné vypnout, aby se ušetřila operační paměť, nebo když je potřeba vyměnit verzi zásuvného modulu. Jak zásuvné moduly vypnout a znovu zapnout je vysvětlené v oddílu sect-configuration-plugins.

Gnumeric je navržený tak, aby šel používat celosvětově, a proto poskytuje výběr jazyka pro nabídky a pravidel národního prostředí, jako je třeba znak používaný u čísel k oddělení desetinné části. Jazyky a národní prostředí jsou vysvětlené v oddíle sect-configuration-localization.

### Obecné předvolby

Gnumeric nabízí několik obecných předvoleb, které může uživatel nastavit pomocí dialogového okna Předvolby aplikace Gnumeric.

Dialogové okno Předvolby má několik karet. Jednotlivé karty jsou zaměřené na konkrétní hledisko aplikace Gnumeric. Karty se vybírají kliknutím na kategorie v levém sloupci a po kliknutí se změní nabídka voleb ve zbývající části dialogového okna.

#### Pod ukazatelem myši se objevují vysvětlivky

Když najedete ukazatelem myši nad některé pole nebo zaškrtávací políčko, objeví se po chvilce bublina s vysvětlivkou, která vám dá bližší informace k dané volbě. Po přesunutí ukazatele myši na jinou část obrazovky vysvětlivka zmizí.

#### Některé předvolby vyžadují hlubší znalosti.

Některé vlastnosti, jako je volba pro změnu počtu pixelů na délku (rozteč obrazových bodů) na obrazovce, se obecně vzato nastaví správně automaticky. Tyto volby jsou základní a měli by je měnit pouze uživatelé, kteří jim opravdu rozumí.

#### Používání dialogového okna s předvolbami

Dialogové okno s předvolbami se spouští pomocí položky Předvolby… v nabídce Upravit.

Dialogové okno se používá tak, že se vlevo vybere jedna z kategorií voleb a následně se mění nastavení příslušných voleb. Kategorie jsou uspořádané v seznamu a vybírají se najetím ukazatele myši na požadovanou kategorii a kliknutím hlavním tlačítkem myši.

Některé položky, jako třeba předvolba Font, mají před svým názvem malý trojúhelníček. Kliknutím na něj se otevřou další podřízené položky, které můžete vybrat a nastavit v nich dílčí volby.

#### Předvolby fontu

Předvolby fontu umožňují změnit font, který se používá v aplikaci Gnumeric jako výchozí pro mřížku buněk a nastavit font, který se používá pro záhlaví a zápatí při tisku.

Položka Font nastavuje výchozí název, velikost a styl fontu pro použití v buňkách na všech listech.

##### Font zobrazení

Položka Záhlaví/zápatí nastavuje název, velikost a styl fontu, který se použije jako výchozí v záhlavích a zápatích přidaných na jednotlivé stránky při tisku. V tiskovém dialogovém okně ale můžete toto nastavení přebít, jak je vysvětleno v chapter-printing. Obsah záhlaví a zápatí je dán v dialogovém v dialogovém okně Nastavení stránky, podrobně probraném v sect-printing-setup.

##### Font záhlaví a zápatí

#### Předvolby kopírování a vkládání

Oddíl Kopírovat a vložit umožňuje uživateli určit, jak se kopírované položky začleňují do mechanizmu schránky.

##### Kopírovat a vložit

#### Předvolby souborů

Oddíl Soubory poskytuje nastavení vztahující se k práci se soubory.

##### Soubory

##### Počet nedávno použitých souborů

V případě, že obvykle používáte je pár dokumentů, měli byste nastavit Délku historie souboru jen lehce větší, než je počet těchto dokumentů.

#### Předvolby nástrojů

Položka Nástroje umožňuje určit nastavení pro seznam nedávno použitých funkcí, pro automatické doplňování datových záznamů v buňkách a pro rozsah výběrů.

##### Nástroje

Položka Řazení umožňuje určit výchozí nastavení pro dialogové okno Seřazení.

##### Řazení

#### Předvolby historie pro funkci zpět

Položka Zpět dovoluje přizpůsobit si funkci vracení zpět. Za normálních okolností je počet položek vrátitelných zpět v rozmezí 10 až 25 a maximální velikost 10 000 až 100 000, vyjma situací s nedostatkem paměti.

##### Zpět

#### Předvolby oken

Předvolby oken zahrnují volby pro nastavení výchozího vzhledu celého okna zobrazujícího rozhraní aplikace Gnumeric, jakož i

Položka Okna obsahuje různorodé volby, které se nehodily pod žádné jiné položky.

##### Okna

Položka Obrazovka umožňuje uživateli nastavit rozteč obrazových bodů (počet pixelů na délku) u obrazovky. Jedná se o základní vlastnost displeje, která by měla být ve výchozím stavu nastavená správně.

##### Obrazovka

##### Rozteč obrazových bodů je podstatná

Tyto volby ovlivňují zobrazení v aplikaci Gnumeric a měly by být měněny jen po důkladném zvážení. Ve výchozím stavu by měly být nastavené správně a důvod měnit je bývá jen u nestandardních obrazovek a jen v případě, že vzhled aplikace a jejího obsahu nevypadá správně.

### Nástrojové lišty

Tři zásuvné nástrojové lišty aplikace Gnumeric mohou být buď skryté ze zobrazení, nebo zobrazené a to nahoře nad nebo dole pod mřížkou buněk. Všechny tři nástrojové lišty jsou vysvětlené v oddíle sect-gui-toolbars.

Nástrojové lišty můžete skrýt nebo zobrazit kliknutím hlavním tlačítkem myši na nabídku Zobrazit, najetím ukazatele myši na na položku Nástrojové lišty, aby se otevřela podnabídka, a pak kliknutím na název příslušné nástrojové lišty. U každé z nich je před názvem malé zaškrtávací políčko, které dává najevo, jestli je viditelná. Kliknutím se její stav přepne z viditelné na skrytou a naopak.

### Zásuvné moduly

Gnumeric umožňuje uživatelům nastavit si zásuvné moduly, které právě používají. Správa zásuvných modulů nabízí všechny volby nastavení na jednom místě.

Spustit ji můžete kliknutím na nabídku Nástroje a výběrem položky Zásuvné moduly…

Správa zásuvných modulů je dialogové okno se třemi kartami. Na první kartě, nazvané Seznam zásuvných modulů, je k dispozici seznam všech aktuálně viditelných zásuvných modulů, na druhé kartě, nazvané Podrobnosti o zásuvném modulu jsou detaily o zásuvném modulu vybraném na první kartě, a třetí karta, nazvaná Složky, vypisuje složky, ve kterých jsou aktuálně zásuvné moduly vyhledávány.

Na první kartě je seznam zásuvných modulů, stručné vysvětlení ke každému z nich a prvky pro jejich aktivaci a deaktivaci. V seznamu jsou všechny zásuvné moduly, které byly nalezeny aplikací Gnumeric ve složkách uvedených na třetí kartě. Vysvětlení k zásuvnému modulu získáte tak, že jej vyberete v seznamu umístěním ukazatele myši nad jeho název a kliknutím hlavním tlačítkem myši. Vysvětlení se pak objeví v dolní textové oblasti. Sloupec Aktivní obsahuje zaškrtávací políčka ke každému zásuvnému modulu. Když je políčko zaškrtnuté, je zásuvný modul zapnutý a funkční.

### Jazyky a národní prostředí

Aplikace Gnumeric umí běžet ve spoustě jazyků s národním nastavením pro formát čísel, měny a data. Tato záležitost je ale bohužel značně komplikovaná a vyžaduje si podporu i od operačního systému v pozadí. Proto v téhle příručce nenajdete komplexní vysvětlení, není to rozsahově možné. Podívejte se prosím do příručky svého operačního systému na téma národního prostředí.

Jako výchozí vyhledá Gnumeric nastavení, které uživatel aktuálně používá v systému, a podle něj příslušně nastaví jazyk a národní prostředí.

Je také možné spustit Gnumeric v jiném jazyce s jiným národním prostředím, než běží zbytek systému. Stačí předefinovat proměnnou prostředí `LC_ALL`. Pokud například používáte shell bash, stačí v terminálu napsta:

    LC_ALL=cs_CZ gnumeric &

a Gnumeric se otevře s ovládacími prvky ve francouzštině a bude používat francouzské konvence pro čísla, měnu a datum.

## Práce se soubory

Tato kapitola vysvětluje, jak v Gnumericu používat soubory. Poskytuje rozšířující popis formátů souborů používaných v Gnumericu. Vysvětluje také, jako otevírat soubory, importovat data z textových souborů, ukládat soubory, exportovat data do textových souborů, posílat data ostatním přes e-mail a jak převádět soubory z jednoho formátu do jiného.

### Soubory v aplikaci Gnumeric

Gnumeric ukládá své informace do vytvořených souborů a v následujících sezeních tyto soubory zase znovu otevírá. Uložení informací do souborů dává také uživatelům možnost informace předávat dál.

Výchozí souborový formát pro Gnumeric je založený na XML (eXtensible Markup Language). Soubory se tak ukládají v textové podobě obsahující XML a jsou zkomprimované pomocí knihovny programu gzip. Přípona souborů Gnumeric je `.gnumeric` na platformách, které podporují přípony s libovolnou délku, `.gnum` na platformách, které omezují příponu na čtyři znaky a `.gnm` na platformách, které omezují příponu na tři znaky.

Gnumeric umí ale také otevírat a ukládat soubory v řadě dalších souborových formátů. Projekt je hrdý na své reverzní inženýrství a podporu souborových formátů používaných aplikací Microsoft Excel. Gnumeric umí používat souborový formát Excel, jak by to byl jeho přirozený formát, čímž se míní, umí ukládat a získávat v podstatě všechny věci používané v pracovních sešitech formátem Excel. Obdobně podporuje Gnumeric i souborový formát OASIS Open Document Format for Offce Application (ODF 1.2, ISO/IEC 26300:2006/Amd 1:2012), stejně jako druhé vydání ECMA 376 (ISO/IEC 29500:2008), rovněž způsobem, jako by to byl jeho přirozený formát.

Gnumeric neumí mazat soubory ze souborového systému. Může otevřít stávající soubor a vytvořit nový, ale nemůže smazat soubor, který je již vytvořený. Mazat soubory můžete pomocí správce souborů, jako je třeba Nautilus z pracovního prostředí GNOME nebo pomocí programu příkazové řádky rm.

Tato kapitola se zabývá prací přímo se soubory. Kromě toho se dají data importovat do aplikace Gnumeric také přes schránku zkopírováním buď textu, nebo tabulky HTML, v jiném programu a následným vložením těchto dat do pracovního listu. Podrobnosti viz sect-movecopy-xclipboard.

Pro ukládání dat se často slouží textové soubory, přičemž se používají různé způsoby jejich strukturování, například oddělením hodnot pomocí čárek, tabulátorů nebo mezer. Součástí tabulkového kalkulátoru Gnumeric je flexibilní systém, ve kterém si uživatel může přesně nadefinovat strukturu importovaných či exportovaných dat.

Gnumeric může být integrován s poštovním klientem, abyste mohli soubory přímo odesílat jako přílohy ve zprávách elektronické pošty.

K aplikaci Gnumeric patří také nástroj příkazového řádku nazvaný ssconvert, který převádí soubory mezi libovolnými podporovanými formáty.

### Souborové formáty

Gnumeric podporuje mimo vlastního formátu souborů založeného na XML i různé další formáty. V tabulce níže jsou uvedené formáty, které podporuje v současnosti. Název formátu v tabulce je zároveň odkazem, přes který se můžete dostat do oddílu rozebírajícího daný formát.

### Formáty souborů podporované aplikací Gnumeric

formát | přípona | otevírání | ukládání | import | export | typ MIME
Gnumeric | `.gnumeric` / `.gnm` / `.xml` | ANO | ANO |  |  | application/x-gnumeric
Applix | `.as` |  |  | ANO |  | application/x-applix-spreadsheet
Hodnoty oddělené čárkou/tabulátorem/středníkem | `.csv`/`.tsv` |  |  | ANO | ANO | text/plain
Data Interchange Format | `.dif` |  |  | ANO | ANO |
GNU Oleo | `.oleo` |  |  | ANO |  | application/x-oleo
HTML | `.html` / `.htm` |  |  | ANO | ANO | text/html
LaTeX | `.tex` |  |  |  | ANO | text/x-tex
Lineární a celočíselné programy | žádná/`.mps` |  |  | ANO |  | application/x-mps
Lotus 1-2-3 | `.wk1` / `.wks` |  |  | ANO |  | application/vnd.lotus-1-2-3, application/x-123
Microsoft Excel, starý binární formát (verze 2 až 5) | `.xls` / `.xlt` / `.xlw` | ANO |  |  |  | application/vnd.ms-excel
Microsoft Excel, binární formát (Excel 95 až 2003) | `.xls` / `.xlt` / `.xlw` | ANO | ANO |  |  | application/vnd.ms-excel
Microsoft Excel 2003 SpreadsheetML | `.xlsx` | ANO |  |  |  | application/vnd.ms-excel
Microsoft Office Open SpreadsheetML (MOOX/ECMA376/ISO29500) | `.xlsx` | ANO | ANO |  |  | application/vnd.ms-excel
OpenOffice.Org/StarOffice, starý formát | `.sxc` / `.stc` |  |  | ANO |  | application/vnd.sun.xml.calc
OpenDocument Format (OASIS ODF a ISO/IEC 26300:2006) | `.ods` / `.odt` / `.sxc` / `.stc` | ANO | ANO |  |  | application/vnd.oasis.opendocument.spreadsheet
Databáze Paradox | `.px` / `.db` |  |  | ANO | ANO |
Plan Perfect | `.pln` |  |  | ANO |  | application/x-planperfect
Soubory s listy Psion 5 | `.psisheet` |  |  | ANO |  |
PostScript | `.ps` / `.eps` |  |  |  | ANO | application/postscript
PDF | `.pdf` |  |  |  | ANO | application/pdf
Quattro Pro | `.wb1` / `.wb2` / `.wb3` |  |  | ANO |  | application/x-quattropro, application/x-quattro-pro
SC/XSpread | žádná/.`sc` |  |  | ANO |  | application/x-sc
Multiplan (SYLK) | `.sylk` / `.slk` | ANO | ANO |  |  | application/x-sylk
Textové formáty | `.txt` / `.text` |  |  | ANO | ANO | text/plain
TROFF | `.me` |  |  |  | ANO | application/x-troff
Xbase | `.dbf` |  |  | ANO |  | application/dbase, application/dbf, application/x-dbase, application/x-dbf, application/x-xbase, zz-application/zz-winassoc-dbf
XHTML | `.xhtml` / `.html` |  |  |  | ANO | application/xhtml+xml

Soubory podle tabulky formátů označené ve sloupcích otevírání/ukládání můžete otevřít nebo uložit pomocí položek Otevřít, Uložit a Uložit jako v nabídce Soubor. U formátů označených ve sloupcích import/export musíte použít podnabídky Import dat a Export dat v nabídce Data.

#### Formát souborů Gnumeric XML

Souborový formát Gnumeric je založený na XML (eXtensible Markup Language) a je používán jako výchozí souborový formát.

Gnumeric v současnosti používá dva různé systémy pro zpracování XML.

Novější systém je založen na metodě zpracování SAX pro XML a je podstatně rychlejší, než starší metoda. Jeho kód je v podobě zásuvného modulu. Exportní část se již používá jako výchozí, ale importní není ještě úplně hotová.

Starší systém je součástí jádra programu Gnumeric a doposud se používá k otevírání souborů ve formátu Gnumeric.

Název: | Formát souborů Gnumeric
Přípony: | `.gnumeric`
Kompatibilní programy: | Gnumeric
Otevírání/ukládání: | obojí

Omezení

- Jedná se o výchozí formát souboru a je tak nejlépe podporovaný ze všech dostupných formátů. Všechny věci, které vytvoříte v tabulkovém kalkulátoru, byste měli ukládat v tomto formátu.

Zásuvný modul

- Souborový formát Gnumeric je obsluhován dvě různými programovými kódy. Starší verze je přímo součástí aplikace. Novější verze je zásuvný modul nazvaný „EXPERIMENTÁLNÍ XML založené na SAX“, protože ke zpracování se používá SAX.

Podrobnosti o formátu

- Souborový formát Gnumeric uchovává obsah souborů v XML (eXtensible Markup Language) a komprimovaný pomocí komprimační knihovny z projektu GNU gzip.

  Souborový formát Gnumeric je navržený tak, aby byl flexibilní a mocný. Snadno se počítačově zpracovává. Lze jej snadno vylepšovat v souladu s potřebami vývoje aplikace, aniž by se tím porušila kompatibilita se staršími verzemi. Je navržený tak, aby se dal snadno převést na text, takže je čitelný pro člověka.

  Gnumeric automaticky rozpozná verzi souborového formátu libovolného dříve uloženého souboru díky údajům obsaženým v hlavičce souboru. Následující tabulka je čistě pro informaci.

  #### Verze formátu Gnumeric XML

  verze formátu souboru XML | verze Gnumericu
  1 |
  2 |
  3 | od 0.52
  4 | od 0.57
  5 | od 0.58
  6 | od 0.62
  7 | od 0.66
  8 | od 0.71
  9 | od 0.73
  10 | od 1.03

  Dnes již zastaralý dokument PDF napsaný v rámci projektu JWorkbook a popisující souborový formát Gnumeric vám může poskytnou užitečné počáteční informace. Stáhnout si jej můžete z `http://www.jfree.org/jworkbook/download/gnumeric-xml.pdf`.

Následné zpracování

- Přímé zacházení se soubory Gnumeric je možné jejich převedením na textové soubory a následně pak můžete použít standardní nástroje pro zpracování textu, jako jsou třeba textové editory. Aby se dal obsah souborů Gnumeric číst, je zapotřebí je nejprve dekomprimovat a pak už je můžete otevřít. V systémech GNU výchozí soubor „Sešit1.gnumeric“ dekomprimujete následovně: případně můžete soubor přejmenovat a pak dekomprimovat následující dvojicí příkazů: V obou případech získáte soubor „Sešit1.text“, což je textový soubor v ASCII. Tento soubor můžete otevřít v jakémkoliv textovém editoru, jako jsou Vim, Emacs nebo gedit, či si jej jen zobrazit, třeba pomocí příkazu less.

  Protože se jedná o formát XML, dají se k transformacím souborů Gnumeric a pro přístup k datům, která obsahují, použít libovolné nástroje pro práci s XML. Správnost souborů se dá ověřit pomocí XSD (XML Schema Definition). Dostupné je přes Internat na adrese http://git.gnome.org/cgit/gnumeric/plain/gnumeric.xsd.

  The Java Language can be used to create, access, or manipulate Gnumeric format files using the JWorkbook project library. See the project's website for details.

  Pro práci se souborovými formáty Gnumeric je možné používat i jazyk C# přes implementaci mono.

#### Souborový formát Applix

Souborový formát Applix používá sada aplikací Applixware, k nimž patří i tabulkový kalkulátor. Autorem tohoto tabulkového kalkulátoru je firma Vistasource, která prohlašuje, že se jedná o v reálném čase událostmi řízený softwarový systém.

Gnumeric umí číst některé soubory vytvořené tabulkovým kalkulátorem Applixware.

Název: | Souborový formát Applix
Přípony: | .as
Kompatibilní programy: | Tabulkový kalkulátor Applixware
Import/Export: | Pouze import

Omezení

- Saving Applixware files has recently been disabled due to lack of developer interest. Instead of directly saving a file in the Applix format, files can be exported to Applixware can be performed using the Excel file format.

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem Applix.

Podrobnosti o formátu

#### Souborový formát CSV/TSV (hodnoty oddělené čárkou/středníkem/tabulátorem)

Souborové formáty CSV (čárkami oddělené hodnoty) a TSV (tabulátory oddělené hodnoty) jsou běžným postupem strukturování pro soubory v textovém formátu. V těchto souborech jednotlivé řádky představují řádky dat a na každém z řádků jsou jednotlivá datová pole oddělená od sebe navzájem pomocí oddělovacího znaku, nejčastěji čárky, středníku nebo tabulátoru. Gnumeric pracuje se soubory CSV a TSV přes import a export textu, ale tyto konkrétní formáty jsou v tomto dokumentu popsány zvlášť, protože jsou opravdu velmi rozšířené.

Gnumeric automaticky otevře souborové formáty CSV a TSV rozdělené na jednotlivé řádky a do sloupců podle příslušného oddělovače. Pokud automatický import vede k nějakým chybám, můžete to obecně napravit pomocí formátu „Import textu (nastavitelný)“. Tím, že vyberete tento formát, se spustí průvodce Import textu, ve kterém si můžete pro import CSV a TSV formátů určit úplně detailní parametry nastavení. Vysvětlení tohoto průvodce importem CSV a TSV najdete v oddílu import textových souborů, případně v oddílu export textových souborů.

Název: | Hodnoty oddělené čárkou/středníkem/tabulátorem (CSV/TSV)
Přípony: | .csv, .tsv, .txt
Kompatibilní programy: | spousta
Import/Export: | obojí

Omezení

- Souborový formát CSV je vhodný pro výměnu dat v buňkách tabulek a nedá se použít pro objekty listů, jako jsou třeba grafy. Neumí také ukládat formátování obsahu buněk, jejich pozadí a ohraničení.

Zásuvný modul

- Podporováno v jádře aplikace Gnumeric.

Podrobnosti o formátu

- Soubory CSV jsou jednoduché textové soubory, ve kterých jednotlivé řádky textu představují řádky z tabulky a jednotlivé buňky v řádcích jsou navzájem oddělené čárkami.

Následné zpracování

- Soubory CSV lze jednoduše zpracovávat libovolnými nástroji pro práci s textovými soubory. Formát CSV je také běžně používán jako formát, který se dá otevřít v mnoha aplikacích.

Viz oddíl v Textové formáty

#### Souborový formát DIF (Data Interchange Format)

Souborový formát Data Interchage Format (DIF) je textový formát kódovaný v ASCII, má hlavičku kvůli kontrole integrity a má tělo. Původně byl vyvinutý firmou Software Arts pro přenášení dat z aplikace VisiCals, což byl první tabulkový kalkulátor.

Název: | Data Interchange Format
Přípony: | .dif
Kompatibilní programy: | různé
Import/Export: | obojí

Omezení

- Protože formát DIF podporuje jen jeden pracovní list, exportu Gnumeric jen aktivní list v zobrazení použitém při uložení sešitu.

Zásuvný modul

- Podporováno pomocí zásuvného modulu Modul pro výměnný formát dat DIF (Data Interchange Format)

Podrobnosti o formátu

- Formát má textovou podobu, kódován je v ASCII a má hlavičku a tělo.

Následné zpracování

- Soubor se dá zpracovávat jako běžný textový soubor, nebo jej můžete importovat do libovolného programu, který podporuje formát DIF.

#### Formát souborů GNU Oleo

Souborový formát GNU Oleo je formát používaný tabulkovým kalkulátorem GNU Oleo, jedním z prvních svobodných tabulkových kalkulátorů. V současnosti se již tento projekt nerozvíjí, takže je podporován pouze import kvůli přístupu ke starším souborům.

Název: | GNU Oleo
Přípony: | neznámé
Kompatibilní programy: | GNU oleo
Import/Export: | Jen otevírání

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „GNU Oleo“

Podrobnosti o formátu

#### Formát souborů HTML

Souborový formát HTML (Hypertext Markup Language – hypertextový značkovací jazyk) je textový formát využívající značky jazyka HTML. Tento formát byl navržen pro potřeby zobrazování ve webových prohlížečích.

Gnumeric umí ukládat obsahu buněk v sešitě do textového souboru, který je buď úplným správně naformátovaným souborem HTML verze 3.2 nebo 4.0, nebo se jedná jen o útržek souboru obsahující čistě strukturu <table>, a který musí být vložen do jiného souboru HTML. Gnumeric ten druhý zmiňovaný typ souborů, které obsahují jen správně naformátovanou strukturu HTML <table>, i otevírat.

Názvy: | Hypertext Markup Language (HTML)
Přípony: | .html, .htm
Kompatibilní programy: | Libovolný webový prohlížeč, libovolný textový editor
Import/Export: | Jen export, ale dají se importovat struktury HTML typu <table>

Omezení

- Ukládán je pouze obsah buněk, ostatní objektové prvky listu, jako třeba grafy, jsou ignorovány.

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „HTML & TeX“

Následné zpracování

- Všechny tyto soubory se dají otevřít v textovém editoru. Souborové formáty HTML 3.2 a 4.0 se dají otevřít ve webových prohlížečích, jako je Mozilla Firefox.

  Soubory, které jsou generované jako útržky HTML je potřeba umístit do souboru HTML, který má platnou úvodní a uzavírací část.

Viz také: Formát XHTML

#### Formát souborů LaTeX

Souborový formát LaTeX je textový formát s značkami LaTeX 2ε odvozený z rodiny jazyků TeX.

Gnumeric generuje soubory LaTeX pro potřeby exportu tabulek s čísly, které se dají použít v systému zpracování dokumentů LaTeX. LaTeX je odvozený formát ze systému TeX. Soubory generované aplikací Gnumeric jsou navržené pro použití procesorem LaTeX, jako je latex nebo pdflatex, které generují soubory v zobrazitelném formátu typu DVI (Device Indenpendent), PS (PostScript) nebo PDF (Portable Document Format).

Vygenerované soubory se dají zpracovávat buď přímo nebo mohou být vloženy do jiných souborů LaTeX.

Název: | LaTeX
Přípony: | .tex
Kompatibilní programy: | latex, pdflatex
Import/Export: | Pouze export

Omezení

- Gnumeric generuje strukturu LaTeX `longtable`, která obsahuje pouze data z buněk pracovního listu zobrazeného v okamžiku vytváření souboru.

  Barva textu je podporovaná. Tenké ohraničení buněk se převádí na jednoduché čáry a tlusté ohraničení buněk na dvojité čáry. Barva pozadí buněk je ignorovaná.

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „HTML & TeX“

Podrobnosti o formátu

- Vygenerované soubory obsahují rozsáhlou dokumentaci v komentářových polích TeX, která vysvětluje jak soubor používat a případně měnit. Řádky, které v souboru začínají a končí dvojitým symbolem procent (%%) jsou komentáře. Řádky, které jsou navržené jako volitelné uživatelem, začínají symbolem procent (%), který můžete odmazat a tím příkaz LaTeX na řádku zprovoznit.

Následné zpracování

- Soubory LaTeX vygenerované aplikací Gnumeric lze zpracovávat buď přímo procesorem LaTeX, nebo je můžete vložit jako tabulku do jiného souboru. Vložit se dají buď pomocí odkazu, jak bude vysvětleno dále, nebo mohou být vloženy přímo do souboru na příslušné místo. Soubor se dá navíc upravit změnou určitých parametrů. Tyto úpravy jsou vysvětlené v komentářích přímo v souboru a představené jsou i níže zde.

  Soubor vytvořený aplikací Gnumeric lze přímo zpracovat procesorem, bez dalších úprav. Například, když byl uložen soubor jako `Sešit1.tex`, následující příkaz

      pdflatex Sešit1.tex

  vygeneruje soubor PDF nazvaný `Sešit1.pdf`. Soubor může být vygenerován ve formátu na šířku a záhlaví, zápatí a šířky sloupců se dají měnit způsobem vysvětleným dále.

  Soubor je také možné vložit do jiného souboru LaTeX, aby v něm vytvořil tabulku. To vyžaduje za prvé zajistit, že budou vloženy všechny balíčky, které jsou potřeba, a za druhé, definovat proměnnou LaTeX, která se použije jako zástupná značky, aby vyloučila preambuli použitou ke zpracování vlastního souboru. Soubor LaTeX vygenerovaný aplikací Gnumeric vyžaduje použití následujících řádků v preambuli

      \usepackage{ucs}
      \usepackage{utf8}{inputenc}
      \usepackage{color}
      \usepackage{array}
      \usepackage{longtable}
      \usepackage{calc}
      \usepackage{multirow}
      \usepackage{hhline}
      \usepackage{ifthen}

  , aby se vložily všechny tyto balíčky. Volitelně, když chcete tabulku vložit naležato, vyžaduje preambule také řádek

      \usepackage{lscape}

  , aby se vložil balíček `lscape`. Druhý, následující řádek

      \def\inputGnumericTable{}

  musí být vložený, aby procesor LaTeX ignorovat oddíl preambule souboru vygenerovaného aplikací Gnumeric. Vygenerovaný soubor je možné vložit buď přidáním na příslušné místo v jiném souboru, tj. řádek

      \input{mygnumericfile.tex}

  s textem `mujsouborgnumeric` nahradit příslušným názvem souboru, nebo vložením celého vygenerovaného souboru, tak jak je, do jiného souboru.

  V souboru je k dispozici volba, která umožňuje tabulku prezentovat na šířku, takže tabulka může být širší. U souborů, které jsou zpracovány nezávisle, se dá volba měnit v definici třídy dokumentu

      \documentclass[12pt%
      	           %,landscape%
                   ]{report}

  odstraněním znaku procenta (%) před `,landscape`. U souborů, které jsou vložené jako tabulky v jiných souborech LaTeX, musí být v preambuli vložen balíček `lscape`, jak bylo vysvětleno výše, a u dvou příkazů

      \def\gnumericTableEnd{\end{landscape}}
      \begin{landscape}

  musí být odstraněna úvodní znak procenta.

  V souboru vygenerovaném aplikací Gnumeric je k dispozici volba, která mění šířku sloupců. Standardně se soubor snaží zachovat proporce mezi sloupci, jak v pracovním listě Gnumeric, takže zatím není v souboru LaTeX definováno měřítko tabulky. Jestli chcete změnit šířku sloupců, podívejte se do oddílu v souboru LaTeX s řádky, které vypadají nějak takto

      \def\gnumericColA{107pt*\gnumericScale}
      \def\gnumericColB{89pt*\gnumericScale}
      \def\gnumericColC{98pt*\gnumericScale}
      \def\gnumericColD{89pt*\gnumericScale}
      \def\gnumericColE{89pt*\gnumericScale}

  a tímto způsobem můžete tolik položek, kolik máte sloupců. Měnit můžete definice TeX „lengths“ pro jednotlivé sloupce. Například, pro změnu druhého sloupce (sloupec B) na šířku 1,8 cm, by se jednoduše upravil kód takto:

      \def\gnumericColA{107pt*\gnumericScale}
      \def\gnumericColB{1.8cm}
      \def\gnumericColC{98pt*\gnumericScale}
      \def\gnumericColD{89pt*\gnumericScale}
      \def\gnumericColE{89pt*\gnumericScale}

  a výsledný soubor by měl druhý sloupec široký 1,8 cm.

  K dispozici je také volba pro změnu záhlaví a patiček tabulky. Soubor sám o sobě obsahuje komentáře, jak to změnit, ale na volby je zapotřebí se podívat do dokumentace balíčku LaTeX `longtable`. V obsahu souboru vygenerovaném aplikací Gnumeric a dokumentaci se dozvíte více podrobností.

#### Souborový formát Výrazy lineárních a celočíselných programů (MPS)

Souborový formát Výrazy lineárních a celočíselných programů je textový formát, kódovaný v ASCII, který využívá sloupce s pevnou šířkou. Formát byl vyvinut firmou IBM k vyjádření lineárních a celočíselných programů.

Název: | Vyjádření lineárních a celočíselných programů (MPS)
Přípony: | žádná / .mps
Kompatibilní programy: | Různé aplikace pro lineární programování
Import/Export: | Pouze import

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „Modul pro formát lineárních a celočíselných programů (MPS)“.

Podrobnosti o formátu

- Společnost Argonne National Laboratory of the United States má na svém webu jednoduchý úvod do formátu MPS (odkazovaný text je v angličtině).

  Na webu MIPLIB najdete další informace, včetně souboru nazvaného mps_format, ve kterém je stručné seznámení s formátem a oddílu:

      Následující šablona je příručkou pro použití formátu MPS:

      ---------------------------------------------------------------------
      Field:    1           2          3         4         5         6
      Columns:  2-3        5-12      15-22     25-36     40-47     50-61

                NAME   název problému

                ROWS

                 typ      název

                COLUMNS
                          sloupec     řádek     hodnota   řádek    hodnota
                          name        name                name
                RHS
                          pravá str.  řádek     hodnota   řádek    hodnota
                          název       název               název
                RANGES
                          rozsah      řádek     hodnota   řádek    hodnota
                          název       název               název
                BOUNDS

                 typ      hranice     sloupec   hodnota
                          název       název
                ENDATA
      ---------------------------------------------------------------------

  a další vysvětlení komponent. Soubor také doporučuje další zdroje:

        „Advanced Linear Programming“ od autora Bruce A. Murtagh
        „Computer Solutions of Linear Programs“ od autora J.L. Nazareth

  , které by měly poskytnou lepší popis.

#### Formát souborů Lotus 1-2-3

Souborový formát Lotus 1-2-3 je formát používaný tabulkovým kalkulátorem Lotus 1-2-3, který je součástí kancelářského balíku nazývaného SmartSuite.

Název: | Lotus 1-2-3
Přípony: | .wk1,.wks
Kompatibilní programy: | Lotus SmartSuite
Import/Export: | Pouze import

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „Lotus 123“.

Podrobnosti o formátu

Následné zpracování

- Tento formát podporuje řada tabulkových kalkulátorů.

#### Starý binární souborový formát Microsoft Excel

The Microsoft Excel Old Binary file format is a binary file format used by the Excel program in the Office suite between versions 2 and 5. The format is a common format supported to various extents by most spreadsheets although it is incompletely documented. The Gnumeric project has reversed engineered all of the core features of the format.

Název: | Excel
Přípony: | .xls
Kompatibilní programy: | Microsoft Excel, Microsoft Office a řada dalších tabulkových kalkulátorů
Otevírání/ukládání: | obojí

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „MS Excel (tm)“.

Podrobnosti o formátu

- Jedná se o binární souborové formáty.

Následné zpracování

- Zpracovávat soubory ve formátu Microsoft Excel dokáže řada dalších programů.

#### Nový binární souborový formát Microsoft Excel

The Microsoft Excel New Binary file format is a binary file format used by the Excel program in the Office suite between versions 95 and 2003. The format is a common format supported to various extents by most spreadsheets although it is incompletely documented. The Gnumeric project has reversed engineered all of the core features of the format.

Název: | Excel
Přípony: | .xls
Kompatibilní programy: | Microsoft Excel, Microsoft Office a řada dalších tabulkových kalkulátorů
Otevírání/ukládání: | obojí

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „MS Excel (tm)“.

Podrobnosti o formátu

- Jedná se o binární souborové formáty.

Následné zpracování

- Zpracovávat soubory ve formátu Microsoft Excel dokáže řada dalších programů.

#### Souborový formát Microsoft Excel 2003 XML

Microsoft Excel 2003 se dodává s podporou formátu nazývaného SpreadsheetML. Jedná se o soubory XML. Nejsou příliš běžné, ale základní vlastnosti jsou podporované.

Název: | Excel
Přípony: | .xlsx
Kompatibilní programy: | Microsoft Excel, Microsoft Office a řada dalších tabulkových kalkulátorů
Otevírání/ukládání: | obojí

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „MS Excel (tm)“.

Podrobnosti o formátu

- Jedná se o soubory komprimované pomocí ZIP, obsahující soubory SpreadsheetML a binární soubory.

Následné zpracování

- Tento souborový formát není příliš rozšířený a proto je podpora v aplikacích třetích stran omezená.

#### Microsoft Excel Office Open XML SpreadsheetML

Microsoft Office 2007 je dodáván s novou sadou souborových formátů, nazvanou formát Microsoft Office Open XML SpreadsheetML. Tento formát je polootevřený standard založený na XML komprimované do souborů zip. Microsoft Office Open XML SpreadsheetML je z větší části standardizován v ECMA 376 a ISO 29500. Tato implementace pokrytá příslibem Open Specification Promise, a proto nijak neporušuje patentová práva firmy Microsoft.

Název: | Excel
Přípony: | .xls
Kompatibilní programy: | Microsoft Excel, Microsoft Office a řada dalších tabulkových kalkulátorů
Otevírání/ukládání: | obojí

Omezení

- Většina základních vlastností formátu je podporovaná.

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „MS Excel (tm)“.

Podrobnosti o formátu

- Jedná se o soubory komprimované pomocí ZIP, obsahující soubory SpreadsheetML a binární soubory.

Následné zpracování

- Zpracovávat soubory ve formátu Microsoft Excel dokáže řada dalších programů.

#### Microsoft Excel XML

The Microsoft Excel file format is a binary file format used by the Excel program in the Office suite. The format is a common format supported to various extents by most spreadsheets although it is incompletely documented. The Gnumeric project has reversed engineered all of the core features of the format.

Název: | Excel
Přípony: | .xls
Kompatibilní programy: | Microsoft Excel, Microsoft Office a řada dalších tabulkových kalkulátorů
Otevírání/ukládání: | obojí

Omezení

- Většina základních vlastností formátu je podporovaná.

  Gnumeric does not support the very old file formats used by Excel versions prior to Excel 2.0.

  Gnumeric can open files from most of the Microsoft Excel file formats and all of the recent file formats. The formats supported are:

  - MS Excel 5.0/95.

  - MS Excel 97/2000/XP.

  - MS Excel 97/2000/XP & 5.0/95.

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „MS Excel (tm)“.

Podrobnosti o formátu

- Jedná se o binární souborové formáty.

Následné zpracování

- Zpracovávat soubory ve formátu Microsoft Excel dokáže řada dalších programů.

#### Souborový formát Multiplan SYLK

Souborový formát Microsoft Multiplan Symbolic Link Interchange (SYLK) je formát založený na sloupcích.

Gnumeric umí soubory v tomto formátu číst.

Název: | Symbolic Link Interchange (SYLK)
Přípony: | žádná / .slk
Kompatibilní programy: | Multiplan
Import/Export: | Pouze import

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „Multiplan (SYLK)“.

Podrobnosti o formátu

#### Formát OpenDocument (OASIS ODF a ISO/IEC 26300:2006)

Souborový formát OpenOffice.org XML je archiv ve formátu ZIP obsahující několik komponent, přičemž všechny jsou to jsou textové soubory, povětšinou používající značkovací jazyk XML.

Gnumeric čte verze 1.0, 1.1 a 1.2 tabulkových souborů ODF a zapisuje verzi 1.2 s i bez cizích prvků. Cizí prvky jsou rozšiřující mechanizmy definované v ODF a umožňující ukládat do souborů ODF věci, které nejsou specifikované ve standardu ODF. Gnumeric počítá s podporou tohoto formátu i do budoucna.

Název: | Open Document Format, ODF
Přípony: | .ods
Kompatibilní programy: | OpenOffice.org Calc, LibreOffice Calc, KSpread, StarCalc
Otevírání/ukládání: | obojí

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „Open Document Format“

Podrobnosti o formátu

- Souborový formát je archiv ZIP obsahující několik textových souborů: soubor `mimetype` uvádějící typ MIME, soubor `content.xml` obsahující buňky tabulek a několik dalších souborů s metadaty, definicemi stylů nebo informacemi o nastavení. Obsah souboru se dá rozbalit pomocí programu unzip pro příkazový řádek nebo některou z grafických aplikací sloužících ke stejnému účelu.

  Organizace Advancement of Structured Information Standards (OASIS) přijala tento souborový formát jako standard pod názvem „OASIS Open Office XML Format“. Zveřejněná specifikace je pro něj dostupná na webové stránce OASIS Open Office XML Format Technical Committee. Ostatní informace jsou dostupné na webové stránce OpenOffice.org XML File Format, která je součástí projektu OpenOffice.org. (oba odkazované weby jsou v angličtině)

  Verze 1.0 formátu ODF byla přijata jako mezinárodní standard organizací ISO/IEC jako ISO/IEC 26300:2006.

Následné zpracování

- Soubory v tomto formátu se dají importovat a měnit mnoha různými programy, včetně tabulkových kalkulátorů OpenOffice.org Calc a LibreOffice Calc nebo se dají měnit strojově zpracováním XML.

#### Starý souborový formát OpenOffice.org

OpenOffice.org byl původně šířen se souborovým formátem, který se stal základem pro nový souborový formát standardizovaný organizací OASIS. V současnosti je tento původní formát již zavržený.

Gnumeric umí soubory v tomto formátu jak otevírat, tak ukládat, a plánuje pokračovat v jeho podpoře i do budoucna.

Název: | Formát souborů OpenOffice.org/StarOffice
Přípony: | .sxw
Kompatibilní programy: | OpenOffice.org Calc, StarCalc
Import/Export: | obojí

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „Open Document Format“

Následné zpracování

- Tento souborový formát je zastaralý a není již příliš používán.

#### Formát souborů Plan Perfect

Souborový formát Plan Perfect je formát používaný tabulkovým kalkulátorem PlanPerfect.

Název: | Plan Perfect
Přípony: | neznámé
Kompatibilní programy: | PlanPerfect.
Import/Export: | Pouze import

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „Plan Perfect“.

Podrobnosti o formátu

Následné zpracování

#### Souborový formát PostScript

Postskriptový formát souborů je textový formát, který obsahuje interpretovaný programový kód v jazyce PostScript. Jedná se o jazyk pro popis stránky navržený pro vytváření a přenos výstupu připraveného pro tiskárny.

Gnumeric podporuje vytváření postskriptových souborů pomocí tiskového rozhraní a ne pomocí běžného postupu ukládání souborů. Podrobnosti, jak vygenerovat postskriptový soubor viz chapter-printing.

Název: | PostScript
Přípony: | .ps
Kompatibilní programy: | Postskriptové soubory umí zpracovat a zobrazit řada programů, včetně GGV, ghostview (gv) a ghostscript.
Import/Export: | Pouze export

Omezení

Zásuvný modul

- Vytváření postskriptových souborů je podporováno interně pomocí tiskového podsystému.

Podrobnosti o formátu

- Jazyk PostScript byl navržen firmou Adobe, Inc. Na jejích webových stránkách najdete jak netechnický úvod, tak stručný technický přehled a aktuální specifikaci.

Následné zpracování

- Postskriptové se dají pomocí několika programů importovat do dalších dokumentů. Hodně pokročilí uživatelé mohou měnit jejich kód pomocí textového editoru.

#### Souborový formát Portable Document Format (PDF)

Souborový formát PDF je binární formát, který obsahuje primitiva popisující stránku a kombinuje v sobě podmnožinu jazyka PostScript s několika novějšími vlastnostmi. PDF je jazyk pro popis stránky navržený pro potřeby vytváření a přenášení výstupu připraveného pro tiskárnu.

Gnumeric podporuje vytváření souborů PDF přes tiskové rozhraní, ne přes běžný mechanizmus ukládání souborů. Podrobnosti, jak vygenerovat soubor PDF viz chapter-printing.

Název: | Portable Document Format (PDF)
Přípony: | .pdf
Kompatibilní programy: | PDF je podporováno širokou škálou programů, včetně gPDF, Xpdf, GGV, ghostview (gv) a ghostscript,
Import/Export: | Pouze export

Omezení

Zásuvný modul

- Vytváření souborů PDF je podporováno interně pomocí tiskového podsystému.

Podrobnosti o formátu

- Jazyk PostScript byl navržen firmou Adobe, Inc. Na jejích webových stránkách najdete jak netechnický úvod, tak stručný technický přehled a aktuální specifikaci.

Následné zpracování

- Soubory PDF se dají pomocí pár programů importovat do dalších dokumentů.

#### Souborový formát Quattro Pro

Souborový formát Quattro Pro je formát používaný tabulkovým kalkulátorem QuattroPro od firmy Corel.

Aplikace Gnumeric podporuje otevírání těchto souborů, abyste s z nich mohli naimportovat data.

Název: | Quattro Pro
Přípony: | .wb1 / .wb2 / .wb3
Kompatibilní programy: | Quattro Pro
Import/Export: | Pouze import

Omezení

Zásuvný modul

- Supported by the Quattro Pro plugin.

Podrobnosti o formátu

#### Souborový formát SC/Xspread

Souborový formát SC/Xspread je formát používaný starými tabulkovými kalkulátory sc a Xspread.

Název: | Formát souborů SC
Přípony: | ANO
Kompatibilní programy: | Tabulkové kalkulátory SC, Xspread, S.
Import/Export: | Pouze import

Omezení

Zásuvný modul

- Podporován zásuvným modulem „SC/XSpread“.

Podrobnosti o formátu

#### Textové souborové formáty

Soubory v textovém formátu jsou textové soubory, ve kterých jednotlivé bajty představují textové znaky konkrétní znakové sady za použití konkrétního systému určujícího vztah mezi binárními čísly a textovými znaky. Takovýto systém se nazývá „kódování“ a komplikuje se v situacích, kdy soubor obsahuje znaky, které nejsou ze standardní sady ASCII, jako třeba znaky z jiných jazyků, než je angličtina. Kódování znaků je vysvětlené do podrobností v sect-file-textImport-complex-encoding.

Výběr položky Importovat textový soubor… v podnabídce Importovat data nabídky Data nebo Importovat jiný soubor… tamtéž a volba souborového formátu „Import textu (nastavitelný)“ nebo „Text (nastavitelný)“ pro otevření nebo uložení souboru způsobí, že Gnumeric spustí průvodce Import textu nebo Export textu. Uživatel díky němu může podrobně nastavit parametry, se kterými se stávající soubor načte do pracovního sešitu nebo stávající sešit zapíše do souboru.

K textovým formátů patří řada různých formátovacích strategií pro textové soubory, ve kterých jsou pole formátována podle pravidelného vzoru. Většina těchto formátů prezentuje řádky dat jako samostatné textové řádky s pomocí různých způsobů oddělení datových hodnot v těchto řádcích. Formát s „pevnou šířkou“ umisťuje jednotlivé datové záznamy do samostatných sloupců a tím je omezená šířka jednotlivých záznamů. Formát s „oddělovači“ používá k oddělení záznamů speciální znak, či posloupnost znaků. Například formáty čárkou oddělené hodnoty, tabulátorem oddělené hodnoty a mezerou oddělené hodnoty používají, jak názvy napovídají, k oddělení datových polí čárku resp. tabulátor resp. mezeru.

Gnumeric umí importovat a exportovat soubory z a do mnoha variant textových souborových formátů za předpokladu, že je správně nestavený modul pro import resp. export. Soubory je možné generovat v řadě různých kódování. Jak importovat nebo exportovat tyto soubory s formátovaným textem viz oddíl import textových souborů nebo export textových souborů.

Název: | Textový souborový formát
Přípony: | `.text` / `.txt` / none
Kompatibilní programy: | Řada programů umí číst a vytvářet soubory v textovém formátu
Import/Export: | obojí

Omezení

- Při exportu je možné vytvářet je soubory používající oddělovací znak, nejde vytvářet soubory se strukturou pevné šířky.

Zásuvný modul

- Podporováno v jádře aplikace Gnumeric.

Podrobnosti o formátu

- Textové souborové formáty jsou prosté textové soubory obsahující data pro jednotlivé buňky pracovního listu uspořádané nějakým systematickým způsobem.

Následné zpracování

- Soubory v textovém formátu se dají jednoduše zpracovávat libovolným nástrojem, který pracuje s prostým textem, a spousta aplikací umí tento jednu či více podobo tohoto formátu číst, nebo generovat.

#### Souborový formát `TROFF`

Souborový formát `TROFF` je textový formát používající značkovací jazyk `TROFF`.

Systém `TROFF` slouží k přípravě dokumentace a umožňuje následně vygenerovat řadu různých výstupních souborů ze vstupního souboru se standardními značkami. Gnumeric vytváří soubory, která se dají použít právě jako vstup pro `TROFF`, případně jeho náhradu `GROFF` od GNU.

Hlavním účelem podpory tohoto formátu je generování jednoduchých tabulek do souboru, který se pak dá použít v systému `TROFF`. Protože Gnumeric zvládá plný výstup do formátů PostScript a PDF, měli byste pro generování souborů s grafy a kresbami použít tyto formáty.

Název: | TROFF
Přípony: | .me
Kompatibilní programy: | TROFF, GROFF
Import/Export: | Pouze export

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „HTML & TeX“

Podrobnosti o formátu

Následné zpracování

- Dva příklady systému `TROFF` ukazují, jako tento formát použít. Oba začínají s jedním pracovním listem, který obsahuje jednoduchou mřížku buněk s obsahem, které byl použit k vytvoření souboru „mujsoubor.me“ ve formátu `TROFF`.

  Tabulka v postskriptovém formátu souboru se dá vytvořit tak, že začnete souborem vygenerovaným aplikací Gnumeric. Příkaz

      groff -me -t -Tps myfile.memyfile.ps

  vytvoří prostý textový soubor v ASCII. Soubor bude vypadat nějak takto:

  Tabulka v postskriptovém formátu souboru se dá vytvořit tak, že začnete souborem vygenerovaným aplikací Gnumeric. Příkaz

      groff -me -t -Tascii myfile.memyfile.ascii

  vytvoří prostý textový soubor v ASCII. Soubor bude vypadat nějak takto:

#### Souborový formát XBase

Formát souborů Xbase je formát, který se skládá z několika souborů, z nichž jeden je textový a obsahuje data, a ostatní jsou indexové a další pomocné soubory. Datový soubor se skládá z hlavičky a vlastních záznamů.

Gnumeric otevírá pouze datový soubor.

Název: | Formát datových souborů XBase
Přípony: | .dbf
Kompatibilní programy: | dBase, Clipper, FoxPro, Visual dBase, Visual FoxPro a řada dalších databázových aplikací.
Import/Export: | Pouze import

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „XBase“.

Podrobnosti o formátu

- Souborový formát xBase je obecný název pro databázové soubory uložené ve formátu používaném databázovým systémem dBase od firmy Borland (dříve Aston-Tate). Tento databázový systém je hodně populární a často jej používají i jiné aplikace.

  Podrobnější informace o formátu xBase najdete v článku Popis souborového formátu Xbase od Erika Bachmanna (odkazovaný text je v angličtině).

#### Souborový formát XHMTL

Souborový formát XHTML je textový formát se značkovacím jazykem eXtensible Markup Language (XML) používající definice podobné jak v HTML (Hypertext Markup Language), který znáte z webových stránek. Tyto soubory jsou navržené tak, aby se daly zobrazit ve webovém prohlížeči.

Gnumeric umí uložit obsah buněk z pracovního listu do jediného textového souboru XHTML, který obsahuje pouze strukturu <table> v podobě, která se dá vložit do jiného souboru XHTML.

Název: | XHTML
Přípony: | `.xhtml` / `.html`
Kompatibilní programy: | Většina moderních webových prohlížečů, jako je Mozilla a Mozilla Firefox
Import/Export: | obojí

Omezení

Zásuvný modul

- Podporováno zásuvným modulem „HTML & TeX“

Podrobnosti o formátu

- Soubor je generován kódovaný v UTF-8 v souborovém formátu XHTML 1.0 Transitional podle World Wide Web consortium (W3C).

Následné zpracování

- Takovéto soubory XHTML se dají otevřít libovolným textovým editorem a dají se prohlížet pomocí webového prohlížeče, jako je třeba Mozilla Firefox.

Viz také: Formát HTML

### Otevírání souborů

Otevření stávajícího souboru do pracovního sešitu Gnumeric vyžaduje práci s dialogovým oknem Otevření souboru. Uživatel musí vybrat soubor, který si přeje v Gnumericu otevřít a případně určit formát souboru a kódování znaků.

#### Kroky potřebné k otevření souboru.

1. Spusťte dialogové okno Otevření souboru.

   V nabídce Soubor vyberte položku Otevřít.

2. Otevřete složku obsahující požadovaný soubor.

   Pomocí dvojitého kliknutí se pohybujte v hierarchii složek.

3. Vyberte požadovaný soubor v rámci složky.

   Klikněte na název souboru v oblasti s obsahem složky.

4. (volitelné) Určete typ formátu souboru.

5. (volitelné) Určete kódování znaků.

6. Klikněte na tlačítko Otevřít.

Ve zbytku tohoto oddílu jsou vysvětleny tyto kroky do podrobností. Jak první jsou popsané části v dialogovém okně Otevření souboru a následně jsou detailně popsané kroky uvedené výše.

#### Používání dialogového okna Otevření souboru.

Otevření souboru do pracovního sešitu je vcelku snadné. Jedinou složitostí je najít v dialogovém okně Otevření souboru požadovaný soubor a změna typu formátu souboru, který rozpoznal systém, nebo určení jiné znakové sady, než zvolil Gnumeric. Pokud uživatel rozumí účelu tohoto dialogového okna, je první krok vcelku intuitivní. Další dva kroky nejsou obecně zapotřebí a většinou se jimi nemusíte zabývat.

Následující oddíl vysvětluje dopodrobna různé části dialogového okna Otevření souboru a další oddíl pak popisuje jednotlivé kroky při otevírání souboru.

##### Části dialogového okna Otevření souboru

Dialogové okno Otevření souboru umožňuje uživateli otevřít stávající soubor do pracovního sešitu Gnumeric, ale vyžaduje to, aby si uživatel vyhledal složku, která soubor obsahuje, vybral jej a volitelně určit typ formátu souboru a kódování znaků. Dialogové okno umožňuje uživatelům také změnit seznam složek v záložkách, aby se mohli rychle dostat do jiné části souborového systému.

Dialogové okno Otevření souboru se nejdříve objeví tak, jako na fig-file-open-dialog-components, kde jsou také označené jednotlivé části dialogového okna.

###### Dialogové okno Otevření souboru s popsanými částmi.

Snímek obrazovky vyobrazuje dialogové okno „Otevření souboru“ s popsanými jednotlivými částmi.

Různé části dialogového okna Otevření souboru s vyznačením jednotlivých části barvou a písmenem.

Účel jednotlivých popsaných částí na fig-file-open-dialog-components je vysvětlen níže:

##### Části dialogového okna

A – oblast s počáteční složkou.

- Tato oblast umožňuje uživateli procházet souborovým systémem. Na začátku je vybraná počáteční složka a uživatel může vybírat pouze podsložky v ní, což znamená, že požadovaný soubor musí být přímo v této složce nebo některé zanořené podsložce.

  Mezi složkami uvedenými v této oblasti jsou standardní složky poskytované systémem a další složky přidané jak záložky uživatelem. Standardní složky poskytované systémem se mohou lišit na různých počítačích a správce systému může do některých z nich zakázat přístup. K výchozím složkám standardně patří uživatelova domovská složka „Domů“, složka „Plocha“, složka odkazující na kořen souborového systému a složky pro jednotlivá výměnná zařízení, která jsou k počítači právě připojená. Domovská složka uživatele je na UNIXových systémech a systémech GNU obvykle známá jako `~` nebo `~název_uživatelova_účtu`, kde fráze `název_uživatelova_účtu` je skutečný název uživatelova účtu. Složka se fyzicky obvykle nachází v `/home/název_uživatelova_učtu`. Složka „Plocha“ je složka, ve které se uchovávají soubory zobrazované na pozadí pod okny aplikací. Složka „Souborový systém“ je nejvyšší složkou ve stromu souborového systému a v systémech GNU bývá označovaná `/`. Seznam rovněž nabízí externí disky. Pod standardními složkami jsou v oblasti A odděleně uvedené složky vybrané uživatelem jako záložky. Složka `Rozpracované věci` na fig-file-open-dialog-components je složka nazvaná a přidaná do záložek uživatelem.

  ###### Vysvětlení uspořádání souborového systému.

  Abyste pochopili, jak měnit složky, musíte pochopit systém, ve kterém se uchovávají dokumenty. Správně se nazývá „souborový systém“.

  Všechny dokumenty se uchovávají ve složkách. Složky mohou obsahovat soubory a také další složky. Každá složka tak může obsahovat několik podsložek, z nichž každá může obsahovat také několik podsložek atd. Výsledek tvoří rozvětvený strom, který začíná v kořeni.

  V operačních systémech GNU a UNIX jsou všechny soubory uchovávané ve struktuře složek uspořádané do jediného jednotného stromu souborového systému se složkou nazvanou „`/`“, která je absolutním kořenem stromu. Ke všem souborům se dá dostat z této absolutní kořenové složky a je nabízena pod názvem `Souborový systém` s ikonou disku v části A dialogového okna Otevření souboru.

  Pohyb ve stromu složek vždy od jediného kořenové složky by byl značně obtěžující a dialogové okno Souborový systém tak nabízí v části A několik dalších složek, které slouží jako počáteční bod. Dvě takové složky, které jsou nabízené běžné, jsou „Domů“ a „Plocha“ aktuálně přihlášeného uživatele.

  Ve složitějších počítačových systémech může být absolutní kořenová složka před uživateli skrytá a počáteční složka přístupná uživateli může poskytovat jen přístup jen k omezené části souborového systému. Poskytnutá počáteční složka by měla uživatelům umožnit přístup ke všem složkám, ve kterých mají uživatelé oprávnění ukládat soubory a složkám, které jsou navržené pro čtení uživateli.

  Když se soubory mohou otevírat z více souborových systémů, může být poskytováno i několik počátečních složek. To je například případ přístup k operačnímu systému na jiném počítači přes síť, nebo když Gnumeric běží pod operačním systémem, jehož souborový systém není jednotný, jako u soukromých operačních systémů firmy Microsoft, kde každý disk má svůj vlastní pojmenovaný kořen, například `C:\` nebo `D:\`.

  Navíc si počáteční složky může uživatel vytvářet sám v podobě uživatelských „záložek“. Složka v záložkách neposkytuje přístup k jiné sadě složek, ale jen užitečný přístup ke konkrétní složce a jejím podsložkám. Záložky se se dají měnit velmi jednoduše, aby tak uživateli usnadnily práci. Najdete je uvedené v části A, pod vodorovnou oddělovací čarou. Jejich vytváření a mazání je vysvětlené v sect-file-open-dialog-bookmarks.

B – Oblast s hierarchií složek.

- Tato část zobrazuje hierarchii složek, počínaje počáteční složkou vybranou v části A a konče aktuální složkou, což je složka, jejíž obsah je zobrazen v části C. V hierarchii jsou pak zobrazené všechny složky mezi těmito dvěma. Tato část se dynamicky mění tak, jak uživatel mění složky. V případě zobrazeném na fig-file-open-dialog-components má uživatel vybranou svoji složku „Domů“ jako počáteční (v části A) a zatím nepřešel do další podsložky.

C – Oblast s obsahem složky.

- Tato část zobrazuje obsah právě vybrané složky, což je složka úplně vpravo zobrazená v části B.

  ###### Seznam složek a souborů je filtrován.

  Nejsou zde zobrazené úplně všechny podsložky a soubory nacházející se v části se složkami.

  Za prvé nejsou standardně zobrazené skryté složky a soubory, což jsou ty, jejichž název začíná tečkou. Zobrazit si je můžete tak, že najedete ukazatelem myši nad část C, kliknete druhým tlačítkem myši, abyste vyvolali kontextovou nabídku, najedete ukazatelem nad položku Zobrazovat skryté soubory a kliknete hlavním tlačítkem myši. Díky tomu budou zobrazené všechny složky.

  Za druhé, filtrovací pravidlo definované v části F omezuje zobrazené soubory v závislosti na typu těchto souborů. Standardně je použito filtrovací pravidlo, které zajistí zobrazení jen souborů s příponou tabulkových kalkulátorů. Pravidlo můžete přepnout tak, že budou zobrazené všechny soubory, vyjma skrytých souborů.

D – Úchyty pro uspořádání panelů

- Tyto tři tečky dávají najevo, že se dá použít myš ke změně tvaru a velikosti různých částí dialogového okna. Tyto úchyty se používají tak, že se nad ně najede ukazatelem myši, zmáčkne se a drží se hlavní tlačítko myši, táhne se na nové místo a tlačítko se uvolní.

E – Tlačítka pro úpravy seznamu záložek se složkami.

- Tato tlačítka přidají nebo odeberou složky do nebo ze seznamu záložek v části A. Tlačítko Přidat přidá právě vybranou složku v části C. Tlačítko Odebrat odebere složku, která je vybraná v části A.

F – Část pro definici filtru.

- Tato část obsahuje rozbalovací nabídku s různými filtry definovanými aplikací. Filtry jsou pravidla, která omezujíc typ souborů, která se mají zobrazit v části s obsahem složky (část C).

  Jako výchozí je po spuštění dialogového okna Otevření souboru filtr s názvem „Tabulkové kalkulátory“, který zajistí, že z obsahu složky budou vypsány jen soubory, u kterých je usuzováno, že je může otevřít aplikace Gnumeric.

  Filtr v části F můžete změnit kliknutím, které rozbalí seznam, a výběrem filtru s názvem „Všechny soubory“. Tento filtr použije „žádné pravidlo“, tedy v zásadě filtrování vypne a vypíše všechny soubory v aktuální složce. Pamatujte ale, že jak bylo vysvětleno ve varování k části C výše, nevypíší se soubory začínající tečkou. Aby se vypsaly i tyto „skryté“ soubory, musíte použít kontextovou nabídku dostupnou v části C.

G – Část pro výběr typu souborového formátu

- Tato část poskytuje rozbalovací seznam se všemi souborovými formáty podporovanými aplikaci Gnumeric, ať už přímo, nebo přes zásuvné moduly.

  Standardně je Gnumeric nastavený, aby automaticky rozpoznal typ jednotlivých souborů vybraných uživatelem. Rozpoznávání je důmyslné a obecně funkční. Nejlepším postupem tak je otevřít soubor s tímto automatickým rozpoznáváním, a jen pokud rozpoznání selže, zavřít pracovní sešit zkomoleného souboru a znovu jej otevřít, ale použít při tomto druhém pokusu ruční výběr typu souboru.

  Souborové formáty, které se dají vybrat, jsou uvedené dále v sect-file-open-formats. Jednotlivě jsou pak dopodrobna vysvětlené v sect-file-formats.

  Když je otevřen souborový formát nazvaný „Import textu (nastavitelný)“, spustí se postup importem textu. Oddíl sect-file-textImport jej vysvětluje do podrobností.

H – Část pro výběr kódování znaků

- Tato část poskytuje rozbalovací nabídku, která umožňuje uživateli určit kódování, které Gnumeric musí použít k interpretaci znaků v textových souborech. Tato nabídka je přístupná pro dva formáty textových souborů: „Hodnoty oddělené čárkou nebo tabulátorem (CSV/TSV)“ a „Import textu (nastavitelný)“. Pro všechny ostatní typy souborů je tato nabídka nepřístupná, protože u nich si Gnumeric kódování zjistí automaticky.

  Kódování znaků je způsob, jak k sobě přiřadit binární číslo v počítačovém souboru a znak textové abecedy. Všechny počítačové soubory obsahují jen binární čísla a je tak zapotřebí mít definován zmíněný vztah. Zatímco rané počítačové systémy používaly jednoduchý systém kódování, který podporoval jen běžné znaky latinky pro angličtinu, většina současných systémů používá v současnosti standardizované kódování UTF-8, které definuje vztah mezi číselnou hodnotou a univerzální znakovou sadou Unicede, které se stále rozvíjí a pokrývá všechny znaky mnoha jazyků a řadu dalších symbolů pro matematiku, vědu, hudbu a literaturu. sect-file-textImport-complex-encoding obsahuje stručný popis kódování znaků a probírá, která kódování jsou dostupná v aplikaci Gnumeric.

  Kódování znaků se dá nastavit pomocí rozbalovací nabídky v části H. Výchozí kódování je nastavené na národní prostředí uživatele. To je nastavené operačním systémem a definuje jazyk, časové pásmo a další zeměpisné údaje související s preferencemi uživatele. Kódování znaků se mění kliknutím na tlačítko rozbalovací nabídky v části H, což uděláte tak, že nad něj najedete ukazatelem myši, kliknete hlavním tlačítkem myši, v nabídce vyhledáte nové kódování, najedete nad něj ukazatelem myši a kliknete na jeho názvu. Gnumeric použije toto kódování k otevření textového souboru.

I – Část s tlačítky

- Část s tlačítky nabízí dvě tlačítka – Zrušit a Otevřít. Kliknutím na tlačítko Zrušit se dialogového okno skryje a vrátíte se do pracovního listu. Kliknutí na tlačítko Otevřít způsobí, že soubor bude vybrán pro otevření v pracovním listě, buď pomocí automatického určení typu souborového formátu nebo ve formátu určeném ve výběru formátů a ve výběru kódování znaků.

V následujícím je představen postup potřebný k otevření souboru do pracovního sešitu pomocí tohoto dialogového okna.

##### Postup otevření stávajícího souboru.

Pro otevření stávajícího souboru do pracovního sešitu je vyžadován výběr složky obsahujíc požadovaný soubor, výběr souboru v této složce a volitelně výběr typu souborového formátu a kódování znaků.

##### Postup otevření souboru.

1. ##### Spusťte dialogové okno Otevření souboru.

   Dialogové okno Otevření souboru se dá spustit třemi rovnocennými způsoby:

   Použití nabídek

2. Vyberte nabídku Soubor a položku Otevřít.

Použití standardní nástrojové lišty

- Klikněte na tlačítko Otevřít: Obrázek tlačítka pro otevření souboru.

Použití klávesové zkratky

- Zmáčkněte Ctrl O (obě klávesy naráz).

Výsledek všech tří postupů je stejný, spuštění dialogového okna Otevření souboru, pomocí kterého může uživatel najít soubor, který si přeje otevřít.

- ##### Pohyb v souborovém systému za účelem otevření složky se souborem.

  Změna složky obnáší výběr počáteční složky, která obsahuje složku s požadovaným souborem, v části A a dvojité klikání na složky v části C, dokud se nedostanete k cílové složce. K pohybu vzhůru v hierarchii složek, když byla otevřena nesprávná složka, se dá použít také stromový výpis v části B. Jak bude vysvětleno dále, uživatel se může pohybovat v hierarchii tolik složkami, kolika jen potřebuje, aby dosáhl složky, která obsahuje soubor, co chce otevřít.

  Pro výběr nové složky je třeba nejprve vybrat jednu z počátečních složek, která obsahuje požadovanou složku, a pak se pohybovat v hierarchii složek, dokud nenajdete tu požadovanou a následně ji otevřít, aby se zobrazil její obsah. Jak bude vysvětleno dále, uživatel se může v hierarchii pohybovat v jakémkoliv potřebném množství kroků k dosažení složky, do které si přeje uložit svůj soubor Gnumeric.

  1. ##### Vyberte počáteční složku v části A.

     Prvním krokem při volbě nové složky je vybrat v části A počáteční složku, která obsahuje požadovanou složku. Nová počáteční složka se vybere umístěním ukazatele myši nad název složky a dvojitým kliknutím (dvě rychlá kliknutí za sebou bez pohnutí myší) hlavním tlačítkem. Tím se změní tlačítko úplně vlevo v části B, změní se složka a změní se soubory vypsané v části C na obsah počáteční složky, která teď bude vybraná.

  2. ##### Pomocí části C projděte souborovým systémem ke požadované složce.

     Další krok spočívá v sestoupení ve stromu složek, dokud se nedostanete k požadované složce. To se udělá dvojitým kliknutím na podsložku v počáteční složce, která ve výsledku obsahuje požadovanou složku a tak postupně celou hierarchií až k té požadované. Po každém dvojitém kliknutí se vybraná složka přidá jako tlačítko úplně vpravo v části B a její obsah se zobrazí v části C. Až dosáhnete požadované složky, stejným způsobme ji musíte otevřít, takže se její obsah vypíše v části C a soubor pak můžete uložit do této složky kliknutím na tlačítko Uložit.

  3. ##### Pomocí části B se vraťte stromem složek zpět vzhůru.

     Když je v části C vybraná podsložka, která neobsahuje větev stromu složek vedoucí do požadované složky, můžete použít tlačítka v části B k přechodu výše ve stromu složek, ale nejdále k počáteční složce vybrané v části A. Část B poskytuje seznam tlačítek s názvy všech složek mezi počáteční složkou z části A a aktuálně vybranou složkou. Kliknutím na jedno z těchto tlačítek, což se provede najetím ukazatele myši a kliknutím hlavním tlačítkem myši, se složka uvedená na onom tlačítku otevře v části C, takže můžete s vybíráním pokračovat od její větve.

- ##### Vyberte soubor.

  Soubor je zapotřebí vybrat tak, že nad jeho název v části C najedete ukazatelem myši a kliknete hlavním tlačítkem myši.

  Soubor se otevře a dialogové okno zmizí po výběru souboru dvojitým kliknutím hlavním tlačítkem myši. Poslední dva uvedené kroky jsou volitelné a pří správném nastavení stačí soubor opravdu jen vybrat a otevřít dvojitým kliknutím na jeho název.

- ##### Volitelné: Vyberte typ formátu souboru.

  Gnumeric umí automaticky rozpoznat typ souborového formátu. Případně jej můžete výslovně určit kliknutím na tlačítko s rozbalovacím seznamem v části G a výběrem požadovaného typu.

  Když je otevřen souborový formát nazvaný „Import textu (nastavitelný)“, spustí se postup importem textu. Oddíl sect-file-textImport jej vysvětluje do podrobností.

- ##### Volitelné: Určete kódování znaků v souboru.

  Pro textové soubory je zapotřebí určit kódování znaků. Jako výchozí vezme Gnumeric kódování příslušející k národnímu prostředí uživatele. Změnit jej lze kliknutím na tlačítko rozbalovací nabídky v části H a vyhledáním požadovaného kódování.

- ##### Klikněte na tlačítko Otevřít.

  Nakonec je zapotřebí zmáčknout tlačítko Otevřít tak, že nad něj najedete ukazatelem myši a kliknete hlavním tlačítkem myši.

Soubor bude otevřen v novém okně. Pokud je vybraným souborovým formátem „Import textu (nastavitelný)“, otevře se nejprve průvodce Import textu. Práce s tímto průvodcem je dopodrobna vysvětlená v sect-file-textImport.

##### Změna seznamu se záložkami složek.

Seznam počátečních složek v části A podle fig-file-open-dialog-components může obsahovat i počáteční složky doplněné uživatelem. Tyto složky se nazývají „záložky“ a jsou uvedené v části A po tenkou vodorovnou oddělovací čarou. Například fig-file-open-dialog-components obsahuje složku nazvanou `Aktuální práce`, což je záložka doplněná uživatelem.

Tyto záložky se dají přidat dvěma způsoby. Složku, která je vybraná v části C můžete přidat jako záložku kliknutím na tlačítko Přidat v části E.

Případně můžete složku přetáhnout z části C do části A. Přetáhnete ji tak, že nad její název v části C najedete ukazatelem myši, zmáčknete a držíte hlavní tlačítko myši, přesunete ukazatel myši do části A a uvolníte tlačítko myši. Po dobu přesunu z části C do části A je u ukazatele myši zobrazená malá ikona složky.

Kteroukoliv záložku, kterou vidíte mezi počátečními složkami v části A můžete ze seznamu odebrat. Stačí na její název v části A kliknout a pak kliknout na tlačítko Odebrat v části E.

#### Formáty souborů, které Gnumeric umí číst.

Gnumeric umí otevřít soubory, které byly vytvořené v různých formátech jiných tabulkových kalkulátorů nebo databází. Podrobnosti o těchto formátech jsou uvedené v sect-file-formats a názvy jednotlivých typů souborů v tabulce níže vás nasměrují na příslušný oddíl kapitoly sect-file-formats. Otevírání textových formátů je popsáno v sect-file-textImport. Gnumeric umí také importovat textová data nebo tabulky v jazyce HTML a XHTML přes schránku, jak je vysvětleno v sect-movecopy-xclipboard.

Většina těchto formátů je nabízena pomocí zásuvných modulů, což jsou nezávislé nastavitelné moduly. Pokud se formát popsaný níže neobjeví v dialogovém okně Otevření souboru, může to být proto, že příslušný zásuvný modul není nastavený nebo spuštěný. Můžete si to ověřit projitím seznamu zásuvných modulů, které aktuálně běží, v dialogovém okně Správa zásuvných modulů.

V dialogovém okně Správa zásuvných modulů jsou uvedené zásuvné moduly, které se právě používají a zároveň poskytuje způsob, jak spustit aktuálně vypnuté moduly. Správu zásuvných modulů spustíte pomocí položky Zásuvné moduly… v nabídce Nástroje. Podrobnosti viz sect-configuration-plugins.

#### Souborové formáty, které umí Gnumeric otevřít.

formát | přípona
Gnumeric | `.gnumeric` / `.gnm`
Applix | `.as`
Hodnoty oddělené čárkami | `.csv`
Data Interchange Format | `.dif`
GNU Oleo | `.oleo`
HTML | `.html` / `.htm`
Lineární a celočíselné programy | žádná/`.mps`
Lotus 1-2-3 | `.wk1` / `.wks`
Microsoft Excel starý binární | `.xls`
Microsoft Excel nový binární | `.xls`
Microsoft Excel 2003 XML | `.xls`
Microsoft Excel Office Open XML | `.xlsx`
OpenOffice.Org / StarOffice (OASIS ODF/IS26300) | `.ods` / `.odt`
OpenOffice.Org/StarOffice, starý formát | `.sxc` / `.stc`
Plan Perfect | `.pln`
Quattro Pro | `.wb1` / `.wb2` / `.wb3`
SC/XSpread | žádná/.`sc`
Multiplan (SYLK) | `.sylk` / `.slk`
Hodnoty oddělené tabulátorem | `.tsv` / `.tab`
Textové formáty | `.txt` / `.text`
Xbase | `.dbf`

### Import textových souborů

Gnumeric umí importovat data, která jsou organizovaná jako strukturovaná textová pole nějakým pravidelným způsobem, a to ze souboru nebo ze schránky. Při importu strukturovaného textu je někdy zapotřebí větší spolupráce ze strany uživatele, proto Gnumeric poskytuje průvodce Import textu, což je dialogové okno se třemi panely s volbami. Pro import z textových souborů se tento průvodce objeví po importu souboru pomocí Importovat textový soubor… z podnabídky Importovat data v nabídce Data, k čemuž najdete popis v Data-Menu. Pro import textu ze schránky se průvodce objeví ve chvíli, kdy se uživatel pokusí vložit text do pracovního sešitu, což je vysvětleno v sect-movecopy-xclipboard.

Průvodce importem textu obsahuje tři panely, ale prostřední panel se liší podle použitého způsobou strukturování, buď s datovými poli oddělenými speciálním znakem nebo s datovými poli vyskytujícími se na stejných pozicích na všech řádcích. První panel umožňuje nastavit kódování znaků, znak pro zalamování řádků, způsob strukturování a rozsah řádků. Druhý panel umožňuje definovat sloupce, buď pro oddělená data nastavením oddělovacího znaku a uvozujícího znaku pro text, nebo pro pevná data nastavením rozestupu sloupců. Třetí panel umožňuje vybrat, které sloupce se mají importovat, a definovat jejich datové typy.

#### Kroky předkládané průvodcem importu textu.

1. Spusťte průvodce Import textu pomocí Soubor a Otevřít a vyberte typ souborového formátu „Import textu (nastavitelný)“.

2. Určete kódování znaků v bloku textu.

3. Určete znaky, které označují zalomení mezi řádky.

4. Vyberte v textovém bloku rozsah řádků, které se budou importovat.

5. Přejděte na druhý panel, který se může lišit pro data strukturovaná pomocí oddělovacího znaku a data strukturovaná pomocí pevného počtu znaků.

6. (pro oddělená data) Určete oddělovací znak.

7. (pro oddělená data) Určete znak seskupující textová pole.

8. (pro data s pevnou šířkou) Určete šířky polí.

9. Přejděte na třetí panel.

10. Nastavte, jestli zahrnou prázdné okrajové sloupce

11. Vyberete národní prostředí, které ovlivní formátování číselných prvků v jednotlivých sloupcích.

12. Vyberte formát čísel pro data v jednotlivých sloupcích.

13. Vyberete sloupce, která mají být součástí importovaného bloku.

14. Klikněte na tlačítko Dokončit.

Vysvětlení průvodce Import textu začíná tématem textových souborů obecně, včetně kódování znaků a zalamování řádků. Pokračuje objasněním různých strategií používaných ke strukturování dat v textových souborech. Následuje popis částí průvodce a nakonec jsou podrobně vysvětlené jednotlivé kroky použití v průvodci.

#### Složitost textových souborových formátů

Použití souborů s textovým formátem k uchování a přenosu dat pro tabulkové kalkulátory vyžaduje tři podstatná rozhodnutí, která určují, jak soubor vyjadřuje a odděluje jednotlivé hodnoty. Uživatel by měl pochopit jejich podstatu, aby mohl účinně používat průvodce Import textu. Jedná se o složitější věc, která je dána omezeními z počátečních dob počítačů a historicky také živelným vývojem počítačových systémů v různých firmách a různými programátory, v různých zemích, se zaměřením na různé typy uživatelů mluvící různými jazyky.

První záležitost se týká různých systémů, které dávají do vztahu obsah počítačového souboru a znaky psaného jazyka. Všechny texty v počítači sestávají z dlouhé posloupnosti binárních čísel. Textové soubory jsou soubory, ve kterých se tato čísla používají k určení různých textových znaků. „Kódování“ znaků jsou standardizované způsoby, jak dál do souvislosti binární čísla v počítačovém souboru a formální systém znaků, který obsahuje textové grafémy (glyfy) a formátovací symboly. Každé kódování definuje způsob, jak interpretovat binární čísla a používá znak z určité sady znaků. Alternativní strategie kódování jsou podrobně vysvětlené dále v sect-file-textImport-complex-encoding.

Druhá záležitost se týká rozhodnutí, jak oddělit znaky v souboru do jednotlivých řádků. Textové soubory pevně určují konec každého řádku pomocí konkrétního znaku, či posloupnosti více znaků. Je třeba určit konkrétní použitou posloupnost, která je použita k zakončení jednotlivých řádků. V různých počítačových systémech jsou na to různé zvyklosti. Alternativní strategie zakončení řádků jsou podrobně vysvětlené dále v sect-file-textImport-complex-lineBreak.

Třetí záležitost se týká rozhodnutí, jak rozdělit znaky na jednotlivých řádcích do samostatných hodnot. I zde existuje několik strategií. Dají se shrnout do dvou hlavních kategorií: strategie, které používají k oddělení hodnot oddělovací znak, či posloupnost znaků, a proto se nazývají „oddělování“, a strategie, které používají k oddělení hodnot pozici znaku, a poroto se nazývají „pevná šířka“. Alternativní strategie strukturování dat jsou podrobně vysvětlené dále v sect-file-textImport-complex-dataStruct.

Dobrou zprávou je, že průvodce Import textu v aplikaci Gnumeric poskytuje uživateli náhled informací z textového souboru. Díky tomu může uživatel měnit nastavení, která určují zmíněné tři zásadní věci, dokud se mu v náhledu neukáže datový obsah ve správné podobě. Takže i když tyto tři záležitosti jsou celkem složité, dopad na uživatele je malý. Uživatel může klidně zkoušet nastavení dokola, dokud se neobjeví řešení, aniž by všemu porozuměl do detailů.

##### Kódování znaků

Aby bylo možné použít textové soubory k uchování dat ve strukturované podobě pro tabulkové kalkulátory, resp. obecně jakékoliv textové soubory, je zapotřebí schéma určující vztah mezi binárními čísly v počítači a znaky psaného jazyka. Takové schéma se nazývá kódování.

V počátcích počítačů vzniklo mnoho různých schémat kódování. Vzhledem k omezeným možnostem tehdejšího hardwaru, byla tato kódování omezena jen na sadu nejpodstatnějších znaků latinky pro angličtinu. Pozdější potřeba podpory i pro znaky, které v této základní sadě nebyly, vedla k vytvoření nových schéma, z nichž řada ale byla omezeny pro změnu na znaky jiných jazyků. Jako nejvhodnější pro budoucnost se ale nakonec ukázalo kódování nazývané UTF-8, protože mimo jiných výhod může fungovat v aktuálních operačních systémech souběžně se staršími schématy kódování a přitom dokáže kódovat všechny znaky z největší sady znaků, která byla definovány, nazývané Unicode. Nicméně existence historicky všech možných schémat kódování znamená, že v dohledné budoucnosti se ještě budete setkávat se soubory, které byly vytvořené v různých kódováních. Týká se to především neanglických jazyků, včetně češtiny.

This complex situation generally does not impact users. Gnumeric has been designed to deal with most of the complexity. Many kinds of files, such as the Gnumeric file format itself, describe their encoding scheme internally in such a way that it can be easily recognized. Gnumeric also provides an easy approach to changing the encoding scheme in case this proves necessary.

Schéma kódování působí jen jako překážka pro uživatele při otevírání souborů. Nehrozí žádné nebezpečí v podobě ztráty dat, nebo jiné problémy, když vyberete nesprávné kódování. Při vybrání nesprávného schématu, bude se buď soubor jevit, že obsahuje nesmyslné znaky a Gnumeric v takovém případě zobrazí chybové hlášení s výzvou k výběru jiného kódování, nebo v oblasti s náhledem prostě uvidíte nesmyslné znaky. Tyto nesmyslné znaky mohou být čitelné, jen jejich uspořádání nebude dávat pro žádný jazyk smysl, např. „åÕÛÛÞ“, nebo nebudou mít žádné grafické ztvárnění (glyf) ve fontu, a proto se zobrazí jako čtvereček se čtyřmi čísly. Oba tyto situace se projeví, když je při čtení souboru použito jiné kódování, než bylo použito při jeho vytvoření. Obtíž je pak zjistit, které schéma tedy použít. Ke správnému výsledku obvykle vede metoda pokus-omyl.

Základní strategií pro nalezení správného kódování pro soubor, který bude importován do aplikace Gnumeric, je nejprve použít schéma navrhované přímo aplikací Gnumeric a následně lovit správné kódování. Výchozí schéma kódování je to definované nastavením národního prostředí uživatele a je to zároveň i to používané aplikací Gnumeric jako výchozí schéma při vytváření textových souborů. V případě, že výchozí kódování není správná, musíte správné najít metodou pokus – omyl. Jedním z možných postupů je vyzkoušet hlavní západní kódování a pak hlavní regionální kódování. K hlavním západním kódování patří ASCII, ISO-8859-1 a UTF-8, ale ASCII je ve skutečnosti jen podmnožina druhých dvou zmíněných, takže ji ani zkoušet nemusíte. Hlavní regionální kódování rozšířená v operačních systémech GNU jsou schémata ISO-8859-x (pro češtinu ISO-8859-2). Případně můžete vyzkoušet různá kódování používaná v operačních systémech Microsoft (pro češtinu Windows-1250). Schémata kódování jsou vypsaná abecedně s názvy „Západní“, „Unikód“ apod.

Na WWW můžete najít řadu zdrojů, které se věnují vysvětlení způsobů kódování a souvisejícím informacím. Jednou z nejlepších stránek věnujících se UTF-8 a unikódu je stránka Časté dotazy a odpovědi k UTF-8 a Unikódu pro UNIX/Linux (odkazovaný text je v angličtině), kterou spravuje Markus Kuhn. Projekt Unicode má oficiální webové stránky, na kterých najdete jeho standardizované znakové sady. Popis rodiny kódování ISO-8859 můžete najít na stránce The ISO-8859 Alphabet Soup (případně zde) (odkazované texty jsou v angličtině). Tématem se samozřejmě zabývá i Wikipedia, konkrétně západoevropské abecedy jsou zde, východoevropské zde a unikódové zde.

##### Oddělovače řádků

Aby se mohly textové soubory používat k uchování dat ve strukturované podobě pro tabulkové kalkulátory, je zapotřebí schéma pro oddělování jednotlivých řádků v souboru. Strukturované texty spoléhají na soubory, které mají jasně definované řádky jako oddělené složky ve struktuře. Každý z těchto řádků je definován posloupností znaků, které říkají, že řádek končí.

Dva znaky, které jsou součástí kódu ASCII, což je jedno z prvních kódování, které se rychle stalo široce přijímaným standardem, byly zařazeny mezi pomocné znaky, které definují konec řádku. Jedná se o znak LF (LineFeed) a CR (Carriage Return), nazvané podle dvou procesů, které se dějí, když psací stroj začíná nový řádek: nejprve válec odřádkuje (anglicky „linefeed“) papír a pak se celý vozík vrátí (anglicky „carriage return“) do počátečního bodu. Stejně, jako různé počítačové systémy používají různá schémata kódování, existují i tři různé přístupy k definici konce řádku.

V operačních systémech GNU a dalších systémech vycházejících z OS UNIX se řádky zakončují jediným znakem LF. V operačních systémech OSX od firmy Apple se místo toho používá znak CR. Operační systém Windows pak používá oba znaky naráz v pořadí CR a pak LF.

Uživatel otevírající soubor do aplikace Gnumeric uvidí v průvodci Import textu v části s náhledem, jestli byly či nebyly správně rozeznány zalomení řádků a může tak nastavení případně změnit. Nevhodné nastavení buď způsobí jediný nepřerušený řádek textu, nebo řádky texty proložené prázdnými řádky a nebo řádky se znaky navíc na začátku nebo konci každého řádku.

Správné oddělovače pro zalamování řádků se dají stanovit zaškrtnutím, či nezaškrtnutím, příslušných variant. V části s náhledem je pak zobrazen výsledný soubor interpretovaný podle tohoto nastavení.

##### Strategie strukturování dat

Aby se mohly textové soubory používat k uchování dat ve strukturované podobě pro tabulkové kalkulátory, je zapotřebí ještě také schéma pro oddělování jednotlivých hodnot v rámci řádku. K tomu se používají dva rozdílné přístupy. První strategií je použít nějaký konkrétní znak, či posloupnost znaků, k označení začátku a konce jednotlivých hodnot. Tato strategie se nazývá oddělování hodnot (v angličtině „Separated Value“, z čehož jsou odvozené zkratky CSV a TSV). Druhou strategií je umístění jednotlivých hodnot na konkrétní pozice na řádku. Tato strategie se nazývá pevná šířka, protože z její podstaty vyplývá, že každá hodnota musí mít předem stanovenou délku textu.

Strukturování pomocí oddělených hodnot rozlišuje obsažené hodnoty pomocí předem daných oddělovacích znaků. Některé znaky se k tomuto účelu staly zaběhnuté, například soubory CSV (Comma Separated Values – hodnoty oddělené čárkami) používají k oddělení hodnot čárku, zatímco soubory TSV (Tab separated values – hodnoty oddělené tabulátory) používají tabulátor. Gnumeric umožňuje uživateli oddělovač definovat nejen výběrem z několika běžně používaných znaků, ale také si určit vlastní kombinaci znaků. Lze vybrat i více možností, takže by soubor například mohl používat k oddělení hodnot jak mezeru, tak tabulátor. Jiným příkladem by mohl být soubor, který používá k oddělení hodnot celé slovo STOP, podobně jako se to kdysi používalo v telegramech.

Strukturování pomocí oddělených hodnot často zahrnuje také způsob, jak obklopit textovou hodnotu, která sama o osobě může obsahovat znak, který se používá k oddělování hodnot. Pro tento účel se většinou používají uvozovky, ale Gnumeric umožňuje nastavit do této role libovolný znak. Například, soubor, který používá k oddělení hodnot čárky, by mohl klidně obsahovat hodnotu jako „Hynek, Vilém, Jarmila“, pokud by tato hodnota měla na začátku a na konci příslušné uvozující znaky.

Strukturování pomocí pevné šířky je často používané pro výstup z databázových tabulek, protože obsah těchto tabulek je často definován jako proměnné s pevnou šířkou. Při importu těchto souborů musí uživatel určit, kde přesně který sloupec začíná, aby bylo možné jednotlivé řádky rozdělit na hodnoty.

#### Části průvodce Import textu.

Průvodce Import textu se skládá ze tří panelů, kdy se prostřední panel liší podle typu použité datové struktury.

První panel umožňuje uživateli nastavit kódování znaků použité v souboru, určit posloupnost znaků použitou k oddělení řádků, nastavit typ strukturování a vybrat řádky, které se budou ze souboru importovat. Druhý panel umožňuje uživateli definovat strategii vyhledání hodnoty. Pro soubory s oddělenými hodnotami to předpokládá určení oddělovací posloupnosti znaků a znaků uvozujících text. Pro pevnou šířku to předpokládá definovat šířky jednotlivých sloupců. Třetí panel pak umožňuje uživateli vybrat sloupce, které budou součástí importu, a vybrat formát hodnot v jednotlivých sloupcích.

V průvodci Import textu se pohybuje klikáním na tlačítko Vpřed na jednotlivých panelech po té, co správně nastavíte potřebné údaje. Poslední panel obsahuje tlačítko Dokončit, které způsobí import do pracovního sešitu pomocí zvolených nastavení.

##### První panel průvodce Import textu.

První panel průvodce Import textu umožňuje uživateli nastavit kódování souboru, určit posloupnost znaků k oddělení řádků, nastavit použitý typ strukturování a vybrat řádky, které se budou importovat.

###### První panel průvodce Import textu s částmi označenými popiskami.

Tento snímek obrazovky ukazuje první panel průvodce „Import textu“ s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Různé části prvního panelu průvodce Import textu s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Následuje vysvětlení účelu jednotlivých popsaných komponent v fig-file-textImport-druid-panel1:

##### Části prvního panelu

1 – Nabídka pro výběr kódování souboru.

- Tato rozbalovací nabídka poskytuje seznam kódování pro znaky v textovém souboru. Jako výchozí Gnumeric vybere kódování, které je použité v národním prostředí uživatele. Podrobnosti viz sect-file-textImport-complex-encoding.

2 – Výběr znaku pro zalomení řádku.

- Tato tři políčka se dají vybrat po jednom nebo i dohromady za účelem definice posloupností, které jsou interpretovány jako zalomení řádků. Obecně, když vyberete všechny tři, měly byste dostat použitelné výsledky.

  V případě, že je vybraná nesprávná kombinace políček, projeví se to chyba typu, že celý soubor je umístěn do jednoho řádku, mezi řádky s obsahem se objeví prázdné řádky, nebo se na začátku či na konci řádků objeví nesmyslné znaky. Více podrobností viz sect-file-textImport-complex-lineBreak.

3 – Výběr systému strukturování dat.

- Tyto dva skupinové přepínače umožňují volit mezi dvěma způsoby strukturování dat. Strukturováním dat pomocí oddělovacích znaků umístěných mezi datové hodnoty a uspořádáním dat do sloupců s pevnou šířkou. Pamatujte, že tato volba ovlivní, v jaké podobě se ukáže druhý panel průvodce. Podrobnosti viz sect-file-textImport-complex-dataStruct.

4 – Číselní pro určení rozsahu řádků.

- Tyto dva číselníky umožňují vybrat počáteční a koncový řádek pro import dat. Buď můžete do textového pole číselníků přímo napsat číselné hodnoty, nebo použít myš ke klikání na šipku nahoru nebo dolů ke zvyšování nebo snižování hodnoty.

  Například, když textový soubor obsahuje dlouhou hlavičku s metadaty, nebudete nejspíš chtít, aby tato hlavička byla součástí dat importovaných do pracovního sešitu Gnumeric, takže ji vynecháte příslušným zvýšením hodnoty Od řádku.

5 – Oblast s náhledem.

- Tato část zobrazuje náhled souboru tak, jak bude interpretován, když se použije právě vybrané nastavení v prvním panelu.

6 – Oblast s tlačítky.

- Tato čtyři tlačítka umožňují uživateli pohyb v průvodci. Tlačítko Nápověda by mělo otevřít příručku k aplikaci Gnumeric na této kapitole. Tlačítko Zrušit způsobí skrytí dialogového okna a návrat do pracovního listu. Tlačítko Zpět je v tuto chvíli nepřístupné, protože se jedná o první panel průvodce a tlačítko Vpřed vás přenese na následující panel průvodce.

##### Druhý panel průvodce Import textu používaný pro oddělená data

Druhý panel průvodce Import textu používaný pro oddělená data, umožňuje uživateli nastavit posloupnost znaků sloužících k oddělení hodnota v řádcích a nastavit znaky uvozující text. Gnumeric se standardně pokusí odhadnout, který znak je k oddělení hodnot použit, a přednastaví jej. Uživateli si jej však může změnit.

###### Druhý panel průvodce Import textu pro oddělená data s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Tento snímek obrazovky ukazuje druhý panel průvodce „Import textu“ pro oddělená data s popiskami označujícími jednotlivé části panelu.

Různé části druhého panelu průvodce Import textu pro oddělená data s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Následuje vysvětlení účelu jednotlivých popsaných komponent v fig-file-textImport-druid-panel2a:

##### Části druhého panelu pro strukturovaná data

1 – Oblast pro určení oddělovače.

- Zde je možné určit znaky, které sou používají k oddělení polí s datovými hodnotami v rámci řádku. Pomocí zaškrtávacích políček můžete přidávat a odebírat znaky, které mají být považované za oddělovače. Navíc pomocí typu Vlastní se dají definovat další jednotlivé znaky nebo jako oddělovač použít posloupnost více znaků. Část s náhledem v panelu vám ukáže, soubor zpracovaný pomocí pravidel, která máte již nastavená.

  Obecně se při tomto typu strukturování souborů používá jako oddělovač polí jen jeden znak, ale je možné použít i několik různých znaků nebo posloupnost více znaků. Například by se dala použít stará telegrafická konvence oddělování pomocí slova STOP tak, že zvolíte typ oddělovače „vlastní“ a do textového pole zadáte frázi STOP.

  V této části najdete také zaškrtávací políčko, které povoluje s posloupností dvou oddělovačů bezprostředně za sebou zacházet jako s jedním oddělovačem. Tato volba je užitečná jen pro data, která jsou importovaná s jedním či více úplně prázdnými sloupci a ne s částečně vyplněnými sloupci. Když je tato volba zapnutá a datový sloupec má částečně vyplněné sloupce s data, sloupce jsou během importu přeskočeny.

  Více podrobností viz sect-file-textImport-complex-dataStruct.

2 – Oblast pro výběr znaku uvozujícího text.

- U souborů s oddělenými hodnotami je často navíc některý znak určený k indikaci začátku a konce datového prvku, který se má považovat za jedinou textovou položku. Díky tomu je možné, aby textová položka obsahovala i znak, který se používá k oddělování.

  Například soubor, který je strukturovaný jako hodnoty oddělené čárkami, by mohl používat dvojité uvozovky k oddělení textových hodnot, a mohl by tak obsahovat třeba i textovou hodnotu „Hynek, Vilém, Jarmila“, přestože jsou v ní čárky.

3 – Oblast s náhledem.

- Tato část zobrazuje náhled souboru tak, jak bude interpretován, když se použijí nastavení, která jsou aktuálně vybraná v prvním a druhém panelu.

4 – Oblast s tlačítky.

- Tyto čtyři tlačítka umožňují uživateli pohyb v průvodci. Tlačítko Nápověda by mělo otevřít příručku k aplikaci Gnumeric na této kapitole. Tlačítko Zrušit způsobí skrytí dialogového okna a návrat do pracovního listu. Tlačítko Zpět vás vrátí zpět na první panel, avšak aniž by změnilo nastavení v tomto druhém panelu. Tlačítko Vpřed vás přenese na následující panel průvodce.

##### Druhý panel průvodce Import textu používaný pro data s pevnou šířkou.

Druhý panel průvodce Import textu používaný pro data s pevnou šířou, umožňuje uživateli nastavit šířku jednotlivých importovaných sloupců. Gnumeric obsahuje mechanizmus pro automatický odhad šířky sloupců a k tomu umožňuje uživateli použít myš k definování šířek sloupců.

###### Druhý panel průvodce Import textu používaný pro data s pevnou šířkou s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Tento snímek obrazovky ukazuje druhý panel průvodce „Import textu“ pro data s pevnou šířkou s popiskami označujícími jednotlivé části panelu.

Různé části druhého panelu průvodce Import textu pro data s pevnou šířkou s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Následuje vysvětlení účelu jednotlivých popsaných komponent v fig-file-textImport-druid-panel2b:

##### Části druhého panelu pro data s pevnou šířkou

1 – Tlačítko pro automatické vyhledání sloupců.

- Toto tlačítko vlevo, nazvané Automaticky najít sloupce zajistí, že Gnumeric prozkoumá soubor ve snaze přiřadit sloupce automaticky. Příklad na fig-file-textImport-druid-panel2b ukazuje výsledek po zmáčknutí tohoto tlačítka: většina sloupců byla nalezena automaticky, ale druhý a třetí sloupec nebyly určeny správně. Nicméně automatický mechanizmus aspoň poskytl použitelný počáteční sta. Definici sloupců pak můžete vyladit pomocí metod popsaných dále.

2 – Tlačítko pro zrušení definice sloupců.

- Toto tlačítko vpravo, nazvané Vymazat, vymaže všechny definice sloupců a nastaví soubor jako jeden sloupec. Toto tlačítko byste měli používat s rozmyslem, protože není žádný způsob, jak jeho následky vrátit zpět a můžete tak přijít o všechny pečlivě připravené definice rozvržení sloupců.

3 – Oblast s náhledem a pro určení šířky sloupců.

- Tato oblast funguje zároveň jako náhled a zároveň zde uživatel může měnit šířku sloupců.

  Jako náhled tato část zobrazuje soubor tak, jak bude interpretován, když se použijí nastavení, která jsou zrovna vybrána v tomto prvním panelu.

  V této části se dají také definovat šířky sloupců. Když se panel objeví poprvé, je definován jeden sloupec. Mechanizmus automatického vyhledání sloupců může rozdělit tento jeden sloupec na více. Pomocí myši je pak můžete dělit dále nebo naopak zpět spojovat.

  Nový sloupec se definuje tak, že se ukazatelem myši najede do místa, kde má sloupec začínat a dvojitě se klikne hlavním tlačítkem. Tím dojde k rozdělení sloupce pod ukazatelem a přidá se nový sloupec začínající v daném místě.

  Když chcete odstranit definici sloupce, který již existuje, nebo změnit jeho koncovou pozici, musíte použít kontextovou nabídku. Kontextová nabídka se objeví po kliknutí druhým tlačítkem myši. Sloupec, který již byl definován, muže být sloučen se sloupcem vlevo nebo vpravo pomocí položek Sloučit se sloupcem vlevo nebo Sloučit se sloupcem vpravo. Velikost sloupce lze změnit umístěním ukazatele myši dovnitř oblasti sloupce nebo jeho hlavičky a použitím položky Rozšířit tento sloupec resp. Zúžit tento sloupec. Obojí změní šířku sloupce posunem jeho pravého konce.

  K definici nového sloupce se dá použít také položka Rozdělit tento sloupec z kontextové nabídky, ale dvojitě kliknutí popsané výše je jednodušší.

4 – Oblast s tlačítky.

- Tyto čtyři tlačítka umožňují uživateli pohyb v průvodci. Tlačítko Nápověda by mělo otevřít příručku k aplikaci Gnumeric na této kapitole. Tlačítko Zrušit způsobí skrytí dialogového okna a návrat do pracovního listu. Tlačítko Zpět vás vrátí zpět na první panel, avšak aniž by změnilo nastavení v tomto druhém panelu. Tlačítko Vpřed vás přenese na následující panel průvodce.

##### Třetí panel průvodce Import textu

Tento panel umožňuje vybrat a naformátovat sloupce, které mají být importovány do pracovního sešitu Gnumeric. První tlačítko umožňuje vynechat prázdné sloupce na vnějších stranách dat. Druhé tlačítko umožňuje definovat národní nastavení, které se použije k interpretaci hodnot v souboru. Poslední část umožňuje předdefinovat datový formát, který se použije pro všechny hodnoty v jednotlivých sloupcích. Tato část také umožňuje vybrat, které sloupce v souboru budou importovány. No a konečně, tento panel nabízí tlačítko Dokončit, které skryje dialogové okno a soubor naimportuje.

###### Třetí panel průvodce Import textu s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Tento snímek obrazovky ukazuje třetí panel průvodce „Import textu“ s popiskami označujícími jednotlivé části panelu.

Různé části třetího panelu průvodce Import textu s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Účel jednotlivých části označených na obrázku fig-file-textImport-druid-panel3 je vysvětlený níže:

##### Části třetího panelu

1 – Rozbalovací tlačítko pro vynechání prázdných krajních sloupců

- Toto tlačítko poskytuje seznam, ve kterém si uživatel může vybrat, jestli chce vynechat krajní sloupce, které jsou celé prázdné. Na výběr je vynechání sloupců na obou stranách, na žádné straně nebo jen na jedné ze stran. Týká se to jen sloupců, které byly v předchozím definovány, ale neobsahují vůbec žádné datové hodnoty.

2 – Tlačítko s rozbalovací nabídkou pro určení národního prostředí při importu

- Toto tlačítko nabízí seznam národních prostředí, která si můžete zvolit. To pak ovlivní, jak se rozpoznávají při importu čísla. Například v češtině se používá desetinná čárka (,), zatímco v anglosaských zemích desetinná tečka (.). Obecně také bývá nějaký znak určen jako oddělovač tisíců.

3 – Seznam pro výběr formátu dat ve sloupci

- Tento seznam umožňuje předurčit formát, který Gnumeric přiřadí jednotlivým hodnotám ve sloupcích vybraných níže. Formát buněk je vysvětlen v sect-data-format.

  Když chcete použít tento seznam, musíte nejprve vybrat jedno nebo více sloupců v náhledu níže. Pak jde teprve vybrat formát v tomto seznamu a nakonec nastavit podrobnosti formátu. Formáty čísel například umožňují vnutit číslům pevný počet číslic za desetinnou čárkou.

4 – Výběr sloupců, jejich začlenění a náhled souboru

- V této části si uživatel může vybrat sloupce, kterou budou předformátované, vybrat, které sloupce mají být součástí importu a vše vidí jako náhled souboru. Jednotlivé sloupce se dají vybírat kliknutím myší na záhlaví sloupce. Vyřadit z importu dat se dá sloupec kliknutím na zaškrtávací políčko v záhlaví sloupce tak, aby nebylo zaškrtnuté. Celá oblast zároveň slouží jako náhled dat z textového souboru odrážející aktuální nastavení.

5 – Oblast s tlačítky.

- Tato tři tlačítka umožňují pohyb v průvodci. Tlačítko Nápověda by mělo otevřít příručku k aplikaci Gnumeric na téhle kapitole. Tlačítko Zrušit skryje dialogové okno a vrátí uživatele na pracovní list. Tlačítko Zpět přepne uživatele zpět na druhý panel, bez změn v nastavení na třetím panelu. Tlačítko Dokončit skryje průvodce a způsobí import souboru do nového pracovního sešitu za pomoci vybraných parametrů nastavení.

### Ukládání souborů

Existují několik způsobů, jak uložit pracovní sešit Gnumeric, který je právě otevřený.

Již jednou uložené soubory lze ukládat přímo, ale nemůžete při tom měnit žádná nastavení ovlivňující vytvoření souboru.

#### Přímé uložení souboru

Pokud byl sešit již jednou uložen do souboru nebo byl otevřen ze stávajícího souboru, Gnumeric soubor jednoduše přepíše novější verzí.

#### Existují tři alternativní způsoby, jak soubory ukládat přímo

Použití nabídek

- Vyberte nabídku Soubor a položku Uložit.

Použití standardní nástrojové lišty

- Klikněte na tlačítko Uložit: Obrázek tlačítka pro uložení souboru.

Použití klávesové zkratky

- Zmáčkněte kombinaci kláves Ctrl S (obě klávesy naráz).

Všechny tyto postupy soubor přímo uloží, bez zásahu uživatele. Pokud byl ale soubor nově vytvořen, spustí Gnumeric automaticky dialogové okno Uložení jako…, které se uživatele dotáže na název souboru a některé další věci, které budou vysvětlené dále.

Uživatel, který si přeje uložit stávající soubor do nového souboru, musí vyvolat dialogové okno Uložení jako…. To může udělat kdykoliv uložením aktuálního pracovního sešitu do nového souboru buď s jiným názvem nebo jiným souborovým formátem. Toto dialogové okno je automaticky spuštěno, když se uživatel pokusí použít jeden z postupů popsaných výše pro uložení sešitu v případě, že sešit zatím ještě nebyl uložen do souboru.

Dialogové okno Uložení jako… se dotáže uživatele na název pro vytvářený soubor, na složku do které se má nový souboru umístit a na typ souborového formátu pro onen soubor.

#### Kroky potřebné k uložení souboru do standardního umístění.

1. Spusťte dialogové okno Uložení souboru.

   V nabídce Soubor vyberte položku Uložit jako.

2. Nazvěte soubor. Otevřete složku obsahující požadovaný soubor.

   Do textového pole zadejte název souboru.

3. Vyberte požadovanou složku, do které chcete souboru uložit.

   Vyberte jedno ze standardních umístění pro otevírané soubory.

4. Určete typ formátu souboru.

5. Klikněte na tlačítko Uložit.

Zbývající část tohoto oddílu vysvětluje tyto kroky blíže, jednak popisem částí dialogového okna Uložení souboru a jedna podrobným vysvětlením každého kroku uvedeného výše.

#### Používání dialogového okna Uložení souboru.

Uložení pracovního sešitu do souboru může být vcelku jednoduché, záleží do které složky jej chcete uložit. Pokud požadovaná složka patří mezi standardní složky, nebo ji máte v záložkách, postačí pro uložení kompaktní podoba dialogového okna Uložení souboru. Části tohoto dialogového okna a postup uložení jsou popsány v následujícím textu.

Pokud však sešit ukládáte do souboru ve složce, která není předvolená, musíte použít rozbalenou podobu dialogového okna Uložení souboru. Části tohoto dialogového okna a postup uložení budou vysvětlené dále.

##### Části kompaktního dialogového okna Uložení souboru.

Dialogové okno Uložení souboru umožňuje uživateli uložit pracovní sešit do nového souboru, takže požaduje po uživateli zadání názvu souboru, výběr složky, do které se má soubor uložit a výběr typu souborového formátu, který se má pro něj použít. Toto dialogové okno disponuje možností pohybovat se v hierarchii složek, což bude probráno dále.

Dialogové okno Uložení souboru se nejprve otevře v kompaktní podobě. Jednotlivé části dialogového okna v této podobě jsou vyobrazené a popsané na fig-file-save-dialog-compact-components.

###### Kompaktní podoba dialogového okna Uložení souboru.

Tento snímek obrazovky ukazuje dialogové okno „Uložení souboru“ v jeho kompaktní podobě s popsanými jednotlivými částmi.

Účel jednotlivých popsaných částí je vysvětlen dále:

##### Části kompaktního dialogového okno Uložení souboru.

A – Část pro určení názvu.

- Tato část se používá pro zadání názvu souboru. Jde o běžné textové pole s běžnými možnostmi úprav. Kurzor můžete přesouvat doleva/doprava pomocí šipek na klávesnici. Umístit jej kamkoliv můžete kliknutím hlavním tlačítkem myši na požadované místo. Pomocí myši můžete také vybírat části textu tažením při současném držení tlačítka. Z klávesnice fungují klávesové zkratky pro kopírování Ctrl C, vyjímání Ctrl X a vkládání Ctrl V. Dialogové okno se snaží odhadnout název souboru podle názvů souborů, které již existují v rodičovské složce.

B – Oblast pro výběr složky.

- Tato část poskytuje rozbalovací seznam dříve vybraných složek, standardních složek a složek v záložkách. Tato část není přístupná, když byla část D vybrána pro rozbalení dialogového okna.

  Požadovanou složku můžete vybrat tak, že najedete ukazatelem myši nad tlačítko, zmáčknete a držíte hlavní tlačítko myši, přejedete ukazatelem myši na název požadované složky a tlačítko myši uvolníte. Název nové složky se objeví jako název tlačítka.

C – Část pro výběr typu formátu souboru.

- Tato část poskytuje rozbalovací seznam se všemi souborovými formáty podporovanými aplikaci Gnumeric, ať už přímo, nebo přes zásuvné moduly.

  Když je vybraný typ souborového formátu „Export textu (nastavitelný)“, spustí se tím export textu. Jeho postup je podrobně vysvětlen v sect-file-textExport.

D – Část pro rozbalení dialogového okna.

- Tato část přepíná dialogové okno mezi kompaktní a rozbalenou podobou. V rozbalené podobě poskytuje cestu k výběru kterékoliv složky dostupné v systému, k vytváření nových složek a přidávání složek do a odebírání ze záložek. Když je dialogové okno rozbalené, malá šipka ukazuje dolů, části zobrazené na fig-file-save-dialog-expanded-components se objeví a část B se znepřístupní.

E – Oblast s tlačítky.

- V této části jsou k dispozici dvě tlačítka, Zrušit a Uložit. Po kliknutí na Zrušit dialogové okno zmizí a uživatel se vrátí do pracovního sešitu. Kliknutí na Uložit způsobí vytvoření souboru s právě zvoleným názvem, složkou a formátem. Pokud takový soubor již existuje, otevře Gnumeric potvrzovací dialogové okno, protože při uložení dojde ke zničení existujícího souboru.

Postup uložení souboru pomocí dialogového okna v kompaktní podobě je uvedený následně v sect-file-save-dialog-quickintro. Části dialogového okna v rozbalené podobě, která se zjeví po kliknutí v části D, když má dialogové okno Uložení souboru kompaktní podobu, budou vysvětlené dále v sect-file-save-dialog-expanded-components a hned potom bude následovat popis použití dialogového okna v rozbaleném stavu.

##### Základní postup uložení souboru.

K uložení pracovního sešitu do nového souboru je zapotřebí zadat název souboru, vybrat složku, do které bude umístěn, a vybrat typ formátu souboru.

Výchozí činnost, když uživatel jednoduše otevře dialogové okno Uložení souboru a klikne na tlačítko Uložit, je nazvat soubor `Sešit1.gnumeric` s postupně se zvyšujícím číslem pro každý nově vytvořený soubor a uložit soubor do uživatelovy domovské složky, přičemž soubor bude ve formátu Gnumeric.

V případě, že uživatel pro soubor uvede nějaký název, který se shoduje s názvem již existujícího souboru, objeví se mu potvrzovací dialogové okno s dotazem, jestli chce stávající souboru skutečně přepsat. Pokud klikne na tlačítko Ano, bude stávající soubor zničen a místo něj bude vytvořen nový soubor.

##### Postup uložení souboru.

1. ##### Otevřete dialogové okno Uložení souboru.

   Nejprve musíte otevřít dialogové okno jedním z následujících dvou způsobů:

   ##### Dva rovnocenné způsoby, jako otevřít dialogové okno Uložení souboru.

   Použití nabídek

2. Vyberte v nabídce Soubor položku Uložit jako…

Použití klávesové zkratky

- Zmáčkněte kombinaci Shift Ctrl S (všechny tři klávesy současně).

Oba postupy spustí dialogové okno Uložení souboru, díky kterému může uživatel nazvat soubor, vybrat složku pro soubor (a také ji pojmenovat) a zvolit typ formátu souboru. Toto dialogové okno se také automaticky otevře, když je poprvé ukládán nový pracovní sešit.

- ##### Vyberte pro soubor název.

  Následně je zapotřebí zadat název pro soubor. Gnumeric poskytuje výchozí název, ale při prvním otevření je tento název zvýrazněn, což dává najevo že je text vybrán. Takže stačí začít psát nový název a hned při napsání prvního znaku se původní výchozí název smaže. Pole pro zadání názvu je představováno částí A na fig-file-save-dialog-compact-components.

  V případě, že psaní názvu nemá žádný efekt, nejspíše se nechtěně změnilo zaměření z textového pole někam jinam. Zaměření vrátíte tak, že nad textové pole najedete ukazatelem myši a kliknete hlavním tlačítkem. V textovém poli fungují všechny běžné editační příkazy z klávesnice a pomocí myši můžete měnit pozici kurzoru a vybírat text.

- ##### Vyberte složku, do které se má soubor uložit.

  Po té je možné vybrat v rozbalovacím seznamu, zobrazeném jako část B na fig-file-save-dialog-compact-components, složku, do které se má soubor uložit.

  Když chcete použít tento seznam, umístěte ukazatel myši nad tlačítko seznamu, klikněte hlavním tlačítkem myši a seznam se otevře. Kliknutím stejným postupem na požadovanou položku, danou položku vyberete. A dalším kliknutím se seznam zavře a složka se změní na vybranou. Místo více klikání se dá kliknout jednou a tlačítko myši držet zmáčknuté. Až najedete nad požadovanou položku, tak tlačítko uvolněte.

  Tento seznam poskytuje jen omezenou nabídku složek, včetně několika standardních složek a složek v záložkách. Když chcete vybrat jinou složku, vytvořit složky nebo přidat složky do záložek, klikněte v části D, aby se dialogové okno rozbalilo. Rozbalené dialogové okno je popsané v dále v sect-file-save-dialog-chdir, sect-file-save-dialog-mkdir a sect-file-save-dialog-bookmarks.

- ##### Vyberte typ souboru.

  Jako další musíte vybrat typ souboru. Část C v fig-file-save-dialog-compact-components poskytuje rozbalovací seznam s typy souborů. Postup použití tohoto seznamu je ten stejný, jako by popsán v předchozím kroku. Typy souborů jsou uvedené v sect-file-save a podrobně vysvětlené v sect-file-formats.

  Když je vybraný typ souborového formátu „Export textu (nastavitelný)“, spustí se tím export textu. Jeho postup je podrobně vysvětlen v sect-file-textExport.

- ##### Klikněte na tlačítko Uložit.

  Nakonec je potřeba zmáčknout tlačítko Uložit. Stačí nad něj najet ukazatelem myši a kliknout jejím hlavním tlačítkem.

Tento základní postup neumožňuje uživateli uložit soubor do jiné složky, než jsou ty nabízené. K tomu je zapotřebí dialogové okno rozbalit. Následující oddíl vysvětluje jak na to a dodatečné části v dialogovém okně Uložení souboru, které se po rozbalení objeví. Po té následuje návod krok za krokem, jak rozbalené dialogové okno použít.

##### Dodatečné části v rozbaleném dialogovém okně Uložení souboru.

Abyste mohli vybírat i jiné složky, než ty nabízené v robalovacím seznamu zobrazeném v části B v fig-file-save-dialog-compact-components, musí být dialogové okno Uložení souboru rozbalené kliknutím na část označenou D. V rozbalené podobě dialogové okno Uložení souboru umožňuje uživateli vybrat novou složku pro uložení souboru, vytvořit novou složku a přidávat složky do záložek, které se pak vypisují v části C.

Tento oddíl vysvětluje dodatečné části dialogového okna Uložení souboru, které dialogové okno poskytuje, když je rozbalené. fig-file-save-dialog-expanded-components zobrazuje odlišné části a přidává k nim popisky.

###### Dialogové okno Uložení souboru v rozbalené podobě.

Tento snímek obrazovky ukazuje dialogové okno „Uložení souboru“ v jeho rozbalené podobě s popsanými jednotlivými částmi.

Jednotlivé části dialogového okna Uložení souboru po jeho rozbalení jsou na obrázku fig-file-save-dialog-expanded-components vyznačené obdélníky různých barev a popsané písmeny. Pět těchto částí je stejných jako u kompaktní podoby dialogového okna a již byly vysvětlené v předchozím. Zbývající části jsou vysvětlené níže:

##### Dodatečné části v rozbalené verzi dialogového okna Uložení souboru

F – Část pro výběr „relativního kořene“.

- V této části si uživatel může vybrat počáteční složku, ze které se pak pohybuje v hierarchii složek. Vybírat může jen podsložky právě vybraného „relativního kořene“, takže kořenová složka vybraná v části F musí obsahovat požadovanou složku jako svojí podsložku.

  Mezi složkami uvedenými v této části najdete standardní složky poskytované systémem a řadu složek přidaných uživatelem jako záložky. Standardní složky poskytované systémem sel liší podle počítače a správce může některé z nich v konkrétních případech znepřístupnit. Běžně k nim ale patří složka „Domů“, „Plocha“, složka odkazující na kořen stromu souborového systému a složky pro jednotlivá výměnná zařízení právě připojená k počítači. Domovská složka uživatele je na systémech GNU a UNIX známá jako `~` nebo `~název_uživatelského_účtu`, kde fráze `název_uživatelského_účtu` představuje název účtu používaný aktuálním uživatelem. Tato složka se povětšinou nachází v `/home/user_account_name/`. Složka „Plocha“ je složka, ve které se uchovávají soubory zobrazené na pozadí pracovní plochy. Složka „Souborový systém“ je nejvyšším místem ve stromu souborového systému, v systémech GNU známá jako `/`. V seznamu jsou uvedené také periferie nebo externí zařízení. Pod standardními složkami, v části F, je oddělovací čára a pod ní uživatelovi záložky. Na obrázku fig-file-save-dialog-expanded-components je takovou záložkou složka, kterou uživatel pojmenoval `Aktuální práce` a přidal ji mezi záložky.

G – Oblast s hierarchií složek.

- Tato část zobrazuje hierarchii složek počínaje od první složky, vybrané v části F, a konče aktuálně vybranou složkou, jejíž obsah je zobrazený v části I, a všechny složky mezi nimi. Tato část se dynamicky mění, podle toho, jak uživatel vybírá složky. V případě na obrázku fig-file-save-dialog-expanded-components má uživatel vybranou domovskou složku jako počáteční v části F a zatím se nepřesunul do jiné složky.

H – Tlačítko pro vytvoření složky.

- Pomocí tohoto tlačítka může uživatel vytvořit složku ve složce uvedené v úplně pravé části dialogového okna, označené jako G. Když se na toto tlačítko klikne (umístíte ukazatel myši nad tlačítko a zmáčknete hlavní tlačítko myši), přidá se do seznam v části I nová složka s dočasným názvem „`Napište název nové složky`“. Ten je vybraný a tím pádem i připravený pro psaní nového názvu.

I – Oblast s obsahem složky.

- Tato část zobrazuje obsah právě vybrané složky, což je složka úplně vpravo zobrazená v části G.

  Nejsou zde zobrazené úplně všechny podsložky a soubory nacházející se v části se složkami.

  Za prvé, skryté soubory a složky, což jsou ty začínající tečkou, nejsou standardně zobrazené. Ale dají se zobrazit tak, že najedete ukazatelem myši nad část I, kliknete druhým tlačítkem, takže se objeví kontextová nabídka, přejedete ukazatelem myši na položku Zobrazovat skryté soubory a kliknete hlavním tlačítkem. Tím se zobrazí všechny složky.

  Za druhé, filtrovací pravidla definovaná v části L mohou omezit zobrazené soubory podle charakteru těchto souborů. Ve výchozím stavu je použito filtrování, které způsobí zobrazení jen souborů, které mají příponu běžně používaných souborů z tabulkových kalkulátorů. Pravidlo se dá změnit tak, aby se zobrazovaly všechny soubory, bez ohledu na příponu, případně ale mohou být vynechány skryté soubory.

J – Úchyt pro přeuspořádání panelů.

- Tyto tři tečky dávají najevo, že se dá použít myš ke změně tvaru a velikosti různých částí dialogového okna. Tyto úchyty se používají tak, že se nad ně najede ukazatelem myši, zmáčkne se a drží se hlavní tlačítko myši, táhne se na nové místo a tlačítko se uvolní.

K – Tlačítka pro úpravu seznamu záložek složek.

- Tato tlačítka přidávají, či odebírají, složky do, respektive z, seznamu záložek v části F. Tlačítko Přidat přidá právě vybranou složku v části G. Tlačítko Odebrat odebere libovolnou záložku, která je vybraná v části F.

L – Oblast pro definici filtru.

- Tato část obsahuje rozbalovací nabídku s různými filtry definovanými aplikací. Gnumeric v současnosti definuje dva filtry. První filtruje pryč všechny soubory, které nemají některou z přípon používaných formáty tabulkových kalkulátoru, které Gnumeric podporuje. Druhý filtr nazvaný „Všechny soubory“ v podstatě zruší jakékoliv filtrování a vypíší se všechny soubory v aktuální složce, vyjma souborů začínajících tečkou.

Použití dialogového okna Uložení souboru v rozbalené podobě, jak je vysvětleno níže.

##### Změna aktuálně vybrané složky.

Když chcete uložit soubor do jiné složky, než je nabídnutá výchozí, je nutné složku změnit. Následující text stručně vysvětluje pojem „složka“ a následuje vysvětlení, jako složky měnit.

###### Vysvětlení uspořádání souborového systému.

Abyste pochopili, jak měnit složky, musíte pochopit systém, ve kterém se uchovávají dokumenty. Správně se nazývá „souborový systém“.

Všechny dokumenty se uchovávají ve složkách. Složky mohou obsahovat soubory a také další složky. Každá složka tak může obsahovat několik podsložek, z nichž každá může obsahovat také několik podsložek atd. Výsledek tvoří rozvětvený strom, který začíná v kořeni.

V operačních systémech GNU a UNIX jsou všechny soubory uchovávané ve složkách uspořádaných v jediném jednotném stromu se složkou nazvanou `/`, která je jeho absolutním kořenem. Přes tento kořen se dá dostat ke všem souborům a tento kořen je nabízen pod názvem `Souborový systém` s ikonou disku v části F v dialogovém okně Uložení souboru.

Procházení stromu složek z jediného kořene by bylo poněkud únavné a dialogové okno Uložení souboru tak poskytuje v části F několik dalších počátečních bodů. V tomto dokumentu jim budeme říkat „relativní kořen“, protože každý z nich se chová jako kořen struktury větví s podsložkami relativními vůči této kořenové složce. Běžně bývají nabízené dvě relativní kořenové složky, konkrétně složky „Domů“ a „Plocha“ aktuálního uživatele.

V rozsáhlejších počítačových systémech může být před uživatelem skryta složka představující absolutní kořen a uživatel vidí jen „relativní kořeny“. Ty by měly dohromady poskytnou přístup do všech míst, kam uživatel může ukládat soubory.

„Relativní kořeny“ jsou také nutné, když má uživatel k dispozici několik souborových systémů. To je případ třeba souborových systémů na jiných počítačích přístupných přes síť, nebo když Gnumeric běží na operačním systémů, jehož souborový systém není unifikovaný, například na operačních systémech od firmy Microsoft, kdy každý fyzický disk má svůj vlastní pojmenovaný kořen, např. `C:\` nebo `D:\`.

Další složky „relativních kořenů“ si může uživatel sám přidat jako záložky. Dají se pak používat pro rychlý přístup k často používaným složkám. Záložky jsou uvedené v části F pod vodorovnou oddělovací čarou. Přidávání a odebírání záložek je vysvětleno dále v sect-file-save-dialog-bookmarks.

Postup změn složek je tvořen výběrem „relativní kořenové“ složky, následovaný postupným přepnutím do příslušné podsložky. Když je zmáčknuto tlačítko Uložit, soubor se uloží do složky uvedené na úplně pravém tlačítku v části G z obrázku fig-file-save-dialog-expanded-components, což znamená i to, že soubor bude uložen spolu se složkami a soubory vypsanými v části I.

##### Postup změny aktuálně vybrané složky.

Když chcete vybrat novou složku, je zapotřebí nejprve vybrat jednu z „relativních kořenových“ složek, která obsahuje požadovanou složku, a pak se hierarchií přesunout do požadované složky. Jak bude vysvětleno dále, dá se hierarchií procházet libovolně kolikrát potřebujete, abyste se dostali do složky, do které chcete soubor ve formátu Gnumeric uložit.

1. ##### Vyberte složku „relativního kořene“ v části F.

   Prvním krokem při výběru nové složky je výběr „relativní kořenové“ složky , která obsahuje požadovanou složku, v části F. Nový „relativní kořen“ vyberete tak, že umístíte ukazatel myši nad název složky a dvojitě kliknete (dvě kliknutí rychle po sobě bez pohnutí myší) hlavním tlačítkem myši. Tím se změní úplně levé tlačítko v části G, složka a soubory vypsané v části I.

2. ##### Pomocí části I se pohybujte v souborovém systému, až se dostanete do požadované složky.

   K následujícímu kroku patří sestoupení stromem složek až k požadované složce. Dělá se to dvojitým kliknutím na podsložku „relativní kořenové“ složky, která obsahuje onu požadovanou složku, a pak postupně celou hierarchií složek, až se dostanete ke kýžené složce. Po každém dvojitém kliknutí se vybraná složka přidá úplně vpravo jako další tlačítko v části G a její obsah se zobrazí v části I. I vámi požadovanou složku musíte otevřít stejným způsobem, aby byl její obsah zobrazený v části I a konečně do ní můžete uložit soubor kliknutím na tlačítko Uložit.

3. ##### Pomocí části G se pohybujte ve stromu složek zpět.

   Když podsložka vybraná v části I neobsahuje větev stromu složek vedoucí k požadované složce, dají se použít tlačítka v části G k přesunu o složku výš ve stromu, ale jen po složku „relativního kořene“ vybranou v části F. Část G poskytuje seznam tlačítek s názvy všech složek mezi „relativním kořenem“ uvedeným v F a právě vybranou složkou. Kliknutím na jedno z těchto tlačítek se otevře v části I složka uvedená na onom tlačítku, takže můžete začít postup výběr od této větve.

Strom složek můžete zkoumat, jak dlouho budete chtít. V případě potřeby je možné i vytvořit novou složku, což bude popsáno v následujícím.

##### Přidání složky.

Občas si uživatelé přejí uložit soubor se sešitem Gnumeric do složky, která ještě neexistuje. Novou složku můžete přidat do stromu složek kliknutím na tlačítko Vytvořit složku, které můžete vidět v části H na fig-file-save-dialog-expanded-components.

Když zmáčknete tlačítko Vytvořit složku, přidá se složka s názvem `Napište název nové složky` na začátek seznamu v části I. Text názvu bude vybraný, takže stačí začít psát požadovaný název. Po dopsání zmáčkněte klávesu Enter. Tím název potvrdíte a nová složka se otevře. Část I s výpisem tím pádem bude prázdná, protože nově vytvořená složka nemá žádný obsah.

Po té, co je složka vytvořena, není k dispozici žádný způsob, jak ji v dialogovém okně smazat, stejně jako nejde mazat vytvořené soubory. Jestli složku vytvoříte omylem, musíte k jejímu smazání použít některý ze správců souborů, jako je Nautilus nebo použít příkaz, jako je rm, v příkazové řádce.

##### Změna seznamu se záložkami složek.

Seznam „relativních kořenů“ zobrazených v části F na fig-file-save-dialog-expanded-components může obsahovat „relativní kořenové“ složky vybrané uživatelem. Takovéto složky se nazývají „záložky“ a jsou vypsané v části F pod tenkou oddělovací čárou. Například fig-file-save-dialog-expanded-components obsahuje složku nazvanou `Aktuální práce`, což je záložka složky vybrané uživatelem.

Tyto složky v podobě záložek se dají přidat dvěma způsoby. Složka, která je vybraná v části I se dá přidat do záložek kliknutím na tlačítko Přidat v části K.

Druhou možností je přetáhnout složku z části I do části K. Přetažení se provádí myší tak, že najedete ukazatelem nad název složky v části K, zmáčknete a držíte hlavní tlačítko myši, přejedete ukazatelem do části F a tlačítko pustíte. Jak se bude přesouvat ukazatel z části I do části F, bude se zároveň s ním přesouvat malá ikona složky.

Kteroukoliv záložku můžete také ze zobrazených „relativních kořenových“ složek (v části F a v rozbalovacím seznamu označeném B) odebrat. Stačí kliknou na název složky v části F a pak kliknout na Odebrat v části K.

#### Formáty souborů, které umí Gnumeric zapisovat.

Gnumeric umí zapisovat soubory v několika formátech používaných jinými aplikacemi. Podrobnosti o těchto formátech jsou uvedené v sect-file-formats a názvy jednotlivých typů souborů v tabulce pod příslušným oddílem sect-file-formats. Vytvoření souborů ve formě strukturovaného textu je popsáno v sect-file-textExport. Vytvoření souborů ve formátech PostScript a PDF se provádí přes tiskový systém a je popsáno v chapter-printing. Gnumeric umí také exportovat textová data nebo tabulky HTML a XHTML přes schránku, což je vysvětleno v sect-movecopy-xclipboard.

Většina těchto formátů je podporována přes zásuvné moduly, což jsou nezávislé nastavitelné moduly. Pokud se některý formát popsaný níže neobjeví v dialogovém okně Uložení souboru, může to být proto, že příslušný zásuvný modul není nastavený nebo spuštěný. Ověřit si to můžete projitím seznamu zásuvných modulů, které právě běží, v dialogovém okně Správa zásuvných modulů.

V dialogovém okně Správa zásuvných modulů jsou uvedené zásuvné moduly, které se právě používají a zároveň poskytuje způsob, jak spustit aktuálně vypnuté moduly. Správu zásuvných modulů spustíte pomocí položky Zásuvné moduly… v nabídce Nástroje. Podrobnosti viz sect-configuration-plugins.

#### Formáty souborů, které umí Gnumeric vytvářet.

formát | přípona
Gnumeric | `.gnumeric` / `.gnm`
Hodnoty oddělené čárkami | `.csv`
Data Interchange Format | `.dif`
HTML | `.html` / `.htm`
LaTeX | `.tex`
Microsoft Excel starý binární | `.xls`
Microsoft Excel nový binární | `.xls`
Microsoft Excel 2003 XML | `.xls`
Microsoft Excel Office Open XML | `.xlsx`
OpenOffice.Org / StarOffice (OASIS ODF/IS26300) | `.ods` / `.odt`
OpenOffice.Org/StarOffice, starý formát | `.sxc` / `.stc`
PostScript | `.ps` / `.eps`
PDF | `.pdf`
Multiplan (SYLK) | `.sylk` / `.slk`
Hodnoty oddělené tabulátorem | `.tsv` / `.tab`
Textové formáty | `.txt` / `.text`
TROFF | `.me`
XHTML | `.xhtml` / `.html`

### Export textových souborů

Gnumeric umí exportovat pracovní listy do souborů se strukturovaným textem. Když chcete takový textový soubor vytvořit, zvolte položku Exportovat jako textový soubor… v podnabídce Exportovat data nabídky Data. V dialogovém okně určete název souboru a vyberte složku, do které se má uložit. Souborový formát ponechejte „Export textu (nastavitelný)“. Po kliknutí na Uložit se objeví průvodce Export textu, který umožňuje nastavit vlastnosti struktury souboru.

#### Průvodce exportem textu.

Kroky předkládané průvodcem exportu textu:

1. Spusťte průvodce Export textu pomocí položky Exportovat jako textový soubor… v podnabídce Exportovat data nabídky Data se zachováním typu souborového formátu „Export textu (nastavitelný)“

2. Vyberte listy, které budou zahrnuté do exportovaného souboru.

3. Nastavte pořadí listů v exportovaném souboru.

4. Přejděte na druhý panel.

5. Vyberete znak zakončující řádky.

6. Vyberte znak, nebo sekvenci znaků, oddělující hodnoty.

7. Vyberte, jestli se mají hodnoty uzavřít do znaků uvozujících text.

8. Vyberte znak, nebo sekvenci znaků, které uvozují textové pole.

9. Nastavte kódování znaků, které se použije pro soubor.

10. Vyberte, jak zacházet s neznámými znaky.

11. Vyberte, jestli se má zachovat formát obsahu buněk.

12. Kliknutím na tlačítko Dokončit soubor vyexportujte.

#### Části průvodce Export textu

Průvodce Export textu se skládá ze dvou panelů. První panel umožňuje uživateli vybrat sešity, které se budou exportovat, a jejich pořadí. Druhý panel umožňuje uživateli nastavit strukturující prvky, znaky pro oddělení řádků, znaky pro oddělení hodnot, znaky uvozující text a kódování souboru.

##### První panel průvodce Export textu.

První panel průvodce Export textu umožňuje uživateli nastavit kódování souboru, určit posloupnost znaků použitou k oddělení řádků, nastavit typ použité struktury a vybrat řádky, které se budou importovat.

###### První panel průvodce Export textu s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Tento snímek obrazovky ukazuje první panel průvodce „Export textu“ s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Různé části prvního panelu průvodce Export textu s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Účel jednotlivých popsaných části na fig-file-textExport-druid-panel1 je vysvětlen níže:

##### Části prvního panelu

1 – část pro výběr pracovního listu

- V této části může uživatel vybrat pracovní listy, které se mají do výstupního souboru zahrnout. Ve výchozím stavu je vybrán jen první. Další si uživatel může navolit pomocí zaškrtávacích políček.

2 – tlačítka pro výběr pracovních listů a pořadí.

- Horní dvě tlačítka umožňují uživateli rychle vybrat všechny listy k exportu do souboru, nebo naopak výběr všech zrušit. Dolní dvě tlačítka umožňují uživateli změnit pořadí listů, v jakém budou do exportovány do souboru.

3 – část s tlačítky

- Tato tři tlačítka umožňují uživateli práci s průvodcem. Tlačítko Zrušit způsobí zavření dialogového okna a návrat do pracovního sešitu. Tlačítko Zpět je v tuto chvíli zakázané, protože se jedná o první panel průvodce. Tlačítko Vpřed zavře první panel průvodce a naopak zobrazí jeho druhý panel.

##### Druhý panel průvodce Export textu.

Druhý panel průvodce Export textu umožňuje uživateli vybrat znak ukončující řádky, nastavit hodnotu oddělovacího znaku, vybrat znak uvozující text a nastavit kódování znaků.

###### Druhý panel průvodce Export textu s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Tento snímek obrazovky ukazuje druhý panel průvodce „Export textu“ s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Různé části druhého panelu průvodce Export textu s jednotlivými částmi označenými popiskami.

Účel jednotlivých popsaných částí v fig-file-textExport-druid-panel2 je vysvětlen níže:

##### Části druhého panelu

1 – tlačítka nabídek s vlastnostmi exportu

- Rozbalovací nabídky poskytují nastavení různých parametrů pro export souboru. Konkrétně se jedná o tyto nabídky:

2 – Oblast s tlačítky.

- Tato tři tlačítka umožňují uživateli práci s průvodcem. Tlačítko Zrušit způsobí zavření dialogového okna a návrat do pracovního sešitu. Tlačítko Zpět je v tuto chvíli zakázané, protože se jedná o první panel průvodce. Tlačítko Dokončit zavře průvodce a způsobí uložení souboru s použitím vybraných voleb.

### Odesílání souborů

Gnumeric umí odesílat soubory přímo jako přílohu elektronické pošty (e-mailu) za předpokladu, že běží v prostředí, kde je přístup k nějakému klientu elektronické pošty.

### Převod souborů

Gnumeric umí převádět soubory automaticky bez zásahu uživatele. Dají se tak převádět větší množství souborů pomocí skriptů. Gnumeric je šířen spolu s programem nazvaným ssconvert, který se používá právě k těmto automatickým převodům. Podporované jsou úplně všechny formáty, které podporuje Gnumeric, vyjma formátů PostScript a PDF, které fungují přes tiskový systém.

Tato aplikace se používá z příkazové řádky a musí se jí zadat požadované volby a vstupní a výstupní soubor. Například

    ssconvert můj_soubor.xls můj_soubor.gnumeric

by převedlo souborový formát Excel na souborový formát Gnumeric.

Dostupné souborové formáty pro import a export, se kterými umí ssconvert pracovat si můžete vypsat pomocí

    ssconvert --list-importers

, případně

    ssconvert --list-exporters

.

Podobně jako u jiných příkazů GNU pro příkazovou řádku, je i součástí ssconvert manuálová stránka. Dostat se k ní můžete zadáním

    man ssconvert

, čímž ji otevřete. Pohybovat se v ní můžete mačkáním mezerníku nebo pomocí kláves Page Up a Page Down. K ukončení programu man se používá klávesa q.

## Tisk

Tato kapitola vysvětluje, jak z Gnumericu tisknout pracovní listy, tabulky a grafy buď přímo na tiskárnu nebo do souborů ve formátu PostScript nebo PDF (obojí jsou speciální jazyky pro grafický popis stránky).

### Tisk na tiskárnu nebo do souboru

Dialogové okno Tisk obsahuje většinu podstatných voleb pro tisk. Další volby vztahující se k tisku najdete v dialogovém okně Nastavení stránky, které je popsané v sect-printing-setup. Zmáčknutím tlačítka Tisk sešit vytisknete, zmáčknutím Náhled s zobrazíte Náhled tisku.

Počet karet dialogového okna Tisk a jejich obsah závisí na modelu použité tiskárny. Některé z popsaných karet nebo voleb nemusí být pro vaší tiskárnu k dispozici, hlavně když tisknete do souboru.

#### Obecné

##### Karta Obecné v dialogovém okně Tisk

V horní polovině karty vyberte požadovanou Tiskárnu. Na začátku bude vybraná vaše výchozí tiskárna. Volitelně pak v dolní části karty nastavte počet Kopií a Rozsah stránek. Kliknutím na Tisk pošlete dokument k vytisknutí.

V případě, že budete tisknout do souboru, budete nejspíše chtít změnit název a složku výstupního souboru. Navíc si můžete vybrat, jestli budete tisknout do formátu PostScript nebo PDF.

#### Vzhled stránky

##### Karta Vzhled stránky v dialogovém okně Tisk

Na kartě Vzhled stránky můžete použít několik voleb týkajících se rozvržení a papíru. Zvolte si, kolik stránek se má objevit na jednom listu papíru, jestli chcete tisknout oboustranně, omezte tištěné stránky jen na sudé nebo liché, či změňte měřítko tisku. Můžete si také vybrat typ papíru (např. předtištěný) a vstupní a výstupní podavač papíru.

Náhled v dolní části karty vám dá jistou představu, jak asi bude vytisknutý dokument vypadat.

#### Rozsah tisku

##### Karta Rozsah tisku v dialogovém okně Tisk

Karta Rozsah tisku poskytuje možnost omezit rozsah tisknutého sešitu. Můžete volit mezi tiskem celého pracovního sešitu, pouze vybrané nebo nevybrané oblasti a nebo určit rozsah listů.

#### Úloha

##### Karta Úloha v dialogovém okně Tisk

Na kartě Úloha můžete měnit Prioritu nebo přidat k tiskové úloze Účtovací informace. Můžete také zvolit, aby se po vytisknutí všech stránek přidala navrch Krycí stránka. A nakonec můžete určit, jestli se má tisk provést hned nebo až v jiný, vámi určený čas.

Některé volby mohou být nepřístupné kvůli omezení práv uživatele. Na podrobnosti se poptejte u správce svého počítače.

#### Kvalita obrazu

##### Karta Kvalita obrazu v dialogovém okně Tisk

Na kartě Kvalita obrazu můžete vybrat Rozlišení tištěného dokumentu, v závislosti na schopnostech tiskárny. Nic víc, nic méně.

#### Dohotovení

##### Karta Dohotovení v dialogovém okně Tisk

Na kartě Dohotovení se můžete rozhodnout, jestli chcete prázdný Oddělovací list po každé stránce, po celé tiskové úloze, anebo že žádný nechcete.

#### Pokročilé

##### Karta Pokročilé v dialogovém okně Tisk

Na kartě Pokročilé můžete změnit několik voleb, které souvisí s vaším konkrétním modelem tiskárny.

### Nastavení stránky.

Dialogové okno Nastavení stránky můžete použít k nastavení různých voleb vztahujících se k tisku pracovního sešitu. Vyvoláte jej kliknutím na nabídku Soubor Nastavení stránky.

Pamatujte, že kdykoliv můžete kliknout na tlačítko Náhled, abyste se podívali, jak bude dokument vypadat s vybranými volbami. Viz sect-printing-preview.

Normálně se určené nastavení použije jen na aktuální list. Můžete ale vybrat jiný list v dolní části dialogového okna Nastavení stránky nebo vybrat volbu Použít na všechny listy tohoto sešitu. Navíc můžete uložit své nastavení s volbou Uložit jako výchozí nastavení.

#### Dialogové okno Nastavení stránky – Stránka

##### Karta Stránka v Nastavení stránky

Změňte typ papíru kliknutím na tlačítko Změnit typ papíru.

##### Dialogové okno Vzhled stránky

Vyberte upřednostňovanou tiskárnu, nebo zvolte Libovolnou tiskárnu, abyste viděli formáty podporované všemi tiskárnami. Zvolte Velikost papíru a Orientaci (na výšku, na šířku nebo některou z nich obráceně), abyste dosáhli co nejlepšího rozvržení při tisku svého dokumentu.

Zadejte požadované okraje stránky. Do těchto okrajů nebude nic tisknuto, ani číslo stránky. Okraje se měří ve stejných jednotkách (milimetry, body nebo palce), jako velikost papíru. Pokud potřebujete, změňte si Jednotky v části s nastavením papíru a s rozvržením. Můžete také určit, jestli má být tisk vycentrovaný vodorovně a/nebo svisle vůči tiskové části stránky.

#### Dialogové okno Nastavení stránky – Měřítko

##### Karta Měřítko v Nastavení stránky

Vyberte měřítko, které se použije při tisku. Můžete volit mezi Měřítko neměnit, Pevným měřítkem a nebo Automatickým měřítkem, které se přizpůsobí tak, aby se pracovní sešit vlezl na zadaný počet listů papíru.

#### Dialogové okno Nastavení stránky – Záhlaví a zápatí

##### Karta Záhlaví a zápatí v Nastavení stránky

Vyberte předdefinovaný formát záhlaví nebo zápatí. Nebo si můžete nadefinovat vlastní kliknutím na tlačítko Nastavit vedle příslušného rozbalovacího seznamu.

##### Dialogové okno Vlastní nastavení záhlaví/zápatí

Záhlaví a zápatí jsou rozdělené na levou, středovou a pravou část. Vyberte část, kterou chcete změnit. Vložte svůj vlastní text, nebo vyberte jeden, či více, z přednastavených. Když vyberete čas a/nebo datum, můžete navíc zvolit formát kliknutím na šipku vedle symbolu a následně kliknutím na požadovanou volbu. Kromě čísla stránky, celkového počtu stránek a názvu pracovního listu, můžete vložit také název souboru a/nebo cestu k souboru. Nakonec můžete vložit určenou buňku, jejíž obsah se objeví v záhlaví/zápatí. K tomu všemu existuje několik speciálních kódů pro běžné použití. Zde jsou:

&[TAB]

- Název pracovního sešitu.

&[PAGE]

- Číslo tištěné stránky.

&[PAGES]

- Celkový počet stránek v tiskovém výstupu.

&[DATE]

- Aktuální datum ve formátu dd-mm-yyy. Formát můžete změnit jeho uvedením pomocí volitelného kódu, např.: `&[DATE:yyyy/mm/dd]`.

&[TIME]

- Aktuální čas ve formátu hh:mm. Formát můžete změnit jeho uvedením pomocí volitelného kódu, např.: `&[TIME:hh:mm:ss]`.

&[FILE]

- Základní název souboru. Například pro soubor `/home/jana/soubor.gnumeric` se vytiskne `soubor.gnumeric`.

&[PATH]

- Cesta k souboru bez základního názvu. Například pro soubor `/home/jana/soubor.gnumeric` se vytiskne `/home/jana/`.

&[CELL:$A$1]

- Obsah buňky `$A$1` na tištěném listu. Místo `$A$1` můžete použít jinou absolutní adresu.

&[CELL:A1]

- Obsah horní levé buňky na aktuální stránce. Místo `A1` můžete použít jinou relativní adresu buňky. Tato relativní adresa je brána vzhledem k levé horní buňce na aktuální stránce. Řádky a sloupce, které se opakují, jsou ignorovány.

&[CELL:rep|A1]

- Obsah levé horní buňky na aktuální stránce. Místo `A1` se dá použít nějaká jiná relativní adresa buňky. Relativní adresa je interpretována vzhledem k levé horní buňce na aktuální stránce. Opakování řádků nebo sloupců není ignorováno. Takže pokud je levá horní buňka v opakujícím se řádku nebo sloupci, je relativní adresa interpretována vzhledem k této buňce.

##### TIP

Můžete si zvolit font, kterým se má záhlaví a zápatí tisknout. Vybírá se jako výchozí font záhlaví/zápatí v předvolbách (viz sect-configuration-preferences).

##### TIP

Dvojitým kliknutím na náhled záhlaví nebo zápatí si je můžete rychle přizpůsobit.

#### Dialogové okno Nastavení stránky – Tisková oblast

##### Karta Tisková oblast v Nastavení stránky

Můžete si vybrat řádky nebo sloupce, které se mají vytisknout na každou výstupní stránku. Obvykle se to používá pro názvů sloupců nebo řádků. Když tak chcete učinit, zadejte do pole Řádky opakované v horní části nebo Sloupce opakované na levé straně rozsah buněk, které se mají opakovat. Místo ručního zadání můžete k výběru sloupců nebo řádků, které se mají opakovat, použít také myš.

##### VAROVÁNÍ

Pamatujte, že řádky a sloupce je zapotřebí zadávat jako rozsah. To znamená, že když chcete opakovat první řádek, musíte zadat `1:1`, ne jen `1`. Podobně, pro opakování sloupce `A` musíte zadat `A:A`.

#### Dialogové okno Nastavení stránky – List

##### Karta list v Nastavení stránky

Když zaškrtnete Mřížku, budou se ve vašem dokumentu tisknout linky mřížky buněk. Když volbu naopak necháte nezaškrtnutou, linky mřížky s v tisku skryjí.

Když zaškrtnete Černobíle, převedou se při tisku barvy ve vašem dokumentu na odstíny šedi.

Když zaškrtnete Netisknout se všemi listy, vynechá se při tisku tento list i přesto, že budete mít navolen tisk všech listů. Když je tato položka zaškrtnutá, je tento list tisknut jen buď jako aktivní list nebo součást rozsahu listů. Hodí se to, když máte neskryté listy, které obsahují jen pomocné informace a tak nejsou normálně potřeba tisknout.

Když zaškrtnete Záhlaví řádků a sloupců, budou se tisknou záhlaví pro řádky a sloupce (1, 2, 3, … a A, B, C, …).

Když zaškrtnete Styly bez obsahu, vytisknou se buňky se změněnými styly, i když jsou prázdné. Například, když máte několik buněk s barevným pozadím, ale bez dat, můžete zaškrtnout tuto volbu a budou součástí výtisku.

V rozbalovacím seznamu Chyby si můžete vybrat, jak se mají tisknout chybové hodnoty:

Tisknout, jak je zobrazena

- Všechny chyby tisknout právě tak, jak jsou zobrazené v pracovním listě.

Tisknout jako mezery

- Nebudou se tisknout žádné chybové hodnoty.

Tisknout jako pomlčky

- Every error value is replaced by two m-dashes (separated by a thin space): "— —".

Tisknout jako #N/A

- Všechny chybové hodnoty se vytisknou jako chyby #N/A.

Nakonec se můžete rozhodnout, v jakém směru se sešit bude tisknout (dolů a pak doprava nebo doprava a pak dolů).

### Náhled tisku

Dialogové okno Náhled tisku se používá k zobrazení podoby, jak bude tiskový výstup vypadat. Můžete s v něm zkontrolovat před skutečným vytisknutím sešitu, jestli má požadované formátování a rozvržení. Jako výchozí prohlížeč je nastavená aplikace Evince.

#### Přizpůsobení aplikace pro náhled

Můžete změnit výchozí aplikaci pro náhledy úpravou přednastavení GTK. Otevřete soubor .gtkrc-`vaše verze GTK` a přidejte řádek ve formátu `gtk-print-preview-command="`příkaz pro spuštění prohlížeče`"`.

Dávejte pozor, abyste v definici své aplikace pro náhled, měli zadaný jen jeden řádek.

Důrazně vám doporučujeme používat jako výchozí prohlížeč aplikaci Evince. Přesvědčivým argumentem je, je po zavření náhledu po sobě smaže náhledové soubory.

## Získání další nápovědy

Tato kapitola popisuje další zdroje nápovědy, které jsou uživatelům k dispozici, včetně stránek www tabulkového kalkulátoru Gnumeric, poštovní konference a diskuzního kanálu IRC.

### Zdroje nápovědy

Tato příručka je nejucelenějším zdrojem rozebírajícím tabulkový kalkulátor Gnumeric a snaží se jej popsat co nejšířeji. Přesto nemůže zodpovědět úplně všechny otázky, na které uživatel narazí. K tomu ještě není zcela dokončená a některé věci tak vysvětlené nejsou. V takových situacích vám mohou pomoci další zdroje informací, které představujeme dále.

Některé ze zdrojů informací uvedených dále vyžadují komunikaci s lidmi, který Gnumeric vytvářejí. Tito lidé jsou dobrovolníci, kteří tráví roky prací na aplikaci, aby byla použitelná pro ostatní. Jsou rádi, když vám mohou pomoci, ale je to čistě na jejich rozhodnutí, jestli tak učiní. Obvykle jsou hodně vytížení a na projektu pracují dobrovolně zdarma. Můžete učinit několik kroků, abyste získali od těchto lidí pomoc.

Nejprve ze všeho se pokuste si pomoci sami přečtením existující dokumentace. Jestliže jste si dokumentaci přečetli, budou ostatní mnohem přístupnější v tom vám zodpovědět otázky, které zůstaly. Za druhé, buďte zdvořilí při představení se, poděkujte vývojářům za dosavadní mravenčí práci a slušně se zeptejte. Mějte na paměti, že vývojáři se respektují navzájem a respektují své uživatele, takže i když se vám odpověď bude zdát strohá nebo snad nezdvořilá, jde o odměřenost jen a pouze v zájmu o efektivitu a úsporu času. Nevztahujte to na sebe nijak osobně, když už pro vás celou aplikaci napsali, tak určitě mají i zájem vám s ní pomoci.

Kroky pro získání nápovědy.

- Přečtěte si příručku:

  Nejprve si pozorně projděte tuto příručku, jestli v ní nenajdete odpověď na svoji otázku. Nemusí to být snadné a vyžaduje to věnování pozornosti, ale můžete se toho hodně naučit.

- Přečtěte si webové stránky:

  Za druhé se podívejte na webové stránky tabulkového kalkulátoru Gnumeric a na webové stránky věnující se jiným tabulkovým kalkulátorům. Základní principy jsou ve všech tabulkových kalkulátorech stejné. Jak se dostat na stránky www, a jak na nich hledat informace, popisuje kapitola sect-morehelp-web.

- Přečtěte si jiné výukové materiály k tabulkovým kalkulátorům:

  Dalším použitelným zdrojem nápovědy je literatura napsaná k jiným tabulkovým kalkulátorům. Gnumeric je v mnoha ohledech podobný ostatním tabulkovým kalkulátorům, a knihy, stánky www, výukové materiály a další dokumenty, které popisují ostatní tabulkové kalkulátory mohou uživatelům pomoci pochopit, jak Gnumeric používat. Kapitola sect-morehelp-books uvádí další tabulkové kalkulátory, jejich příručky vám mohou pomoci.

- Pošlete e-mail do poštovní konference Gnumeric:

  V rámci projektu Gnumeric je spravována poštovní konference, díky které mohou lidé posílat e-maily všem hlavním vývojářům. Kapitola sect-morehelp-maillist vysvětluje, jak do konference poslat zprávu a jak si číst starší zprávy, včetně dotazů a odpovědí, které vám mohou pomoci.

- Připojte se do on-line diskuze:

  Projekt Gnumeric využívá také kanál IRC (Internet Relay Chat), často nazývaný „diskuzní místnosti“, ve kterých vývojáři rozebírají mezi sebou, i s ostatními, aplikaci Gnumeric. Kapitola sect-morehelp-irc vysvětluje, jak se přidat do diskuze.

### Webové zdroje

Projekt Gnumeric se stará o webové stránky s návody, odkazy a dalšími užitečnými informacemi, které pomohou poznat a používat tabulkový kalkulátor.

#### Webové stránky Gnumeric

Na webové stránky aplikace Gnumeric se můžete dostat kliknutím na tento odkaz. Případně, když je to potřeba, zadejte adresu do webového prohlížeče přímo. Adresa projektu Gnumeric je:

    http://www.gnome.org/projects/gnumeric/

Nejjistější je text adresy zkopírovat a vložit do adresního pole.

### Související příručky

Gnumeric se snaží chovat podobně, jako ostatní tabulkové kalkulátory, takže k pochopení práce s ním vám mohou být užitečné i knihy vysvětlující jiné tabulkové kalkulátory.

Dalším populárním a velmi schopným tabulkovým kalkulátorem, a poskytovaným stejně svobodně jako Gnumeric, včetně přístupu ke zdrojovým kódům, je program Calc z OpenOffice.org, respektive z LibreOffice. Dokumentace pro Calc vám může pomoci při objasňování věci z aplikace Gnumeric a najdete ji na webových stránkách OpenOffice.org http://www.openoffice.org/, respektive LibreOffice http://www.libreoffice.org/.

Také příručky k dalším tabulkovým kalkulátorům, i k těm, které nějakým způsobem omezují vaši svobodu, vám mohou pomoci s vysvětlením aplikace Gnumeric. Gnumeric se výslovně snaží chovat způsobem, který je pochopitelný pro uživatele Microsoft Excel. Protože Excel má velké množství uživatelů, bylo pro něj napsáno i velké množství knih, které vysvětlují, jak používat tabulkový kalkulátor. Ve většině místních knihkupectví najdete nějakou knihu, která vám pomůže zodpovědět vaše dotazy.

### Poštovní konference

Projekt Gnumeric provozuje poštovní konferenci, což je systém, ve kterém lidé mohou poslat e-mail, které se předá všem, kdo jsou do dané poštovní konference přihlášení. Pamatujte prosím, že tato konference je určená pro seriózní diskuzi o vývoji tohoto tabulkového kalkulátoru. Otázky uživatelů zaslané do této konference jsou obvykle zodpovídány, ale na úplně základní dotazy, které jsou zodpovězené v příručce můžete také obdržet prostou odpověď „Please read the manual“ (Přečtěte si prosím příručku). Odpovídání se věnují dobrovolní vývojáři ve svém volném čase, tak se k nim prosím chovejte slušně.

Nejlepším způsobem, jak využít tento zdroj informací, je přečíst si archiv za posledních několik měsíců, jestli se již někdo jiný nesetkal s obdobným problémem, jak vy. Je totiž možné, že vaše otázka již byl položena někým jiným a je na ni k dispozici odpověď. Pro přístup do archivu použijte webový prohlížeč, kterým si zobrazte webovou stránku poštovní konference na http://www.gnome.org/ a pak…

Pokud se žádný z e-mailů zaslaných do konference v poslední době nezabývá vaším problémem, a chcete je řešit s brzkou odpovědí, nebo prostě jen chcete poděkovat vývojářům, budeme rádi, když zašlete do konference příspěvek. Stačí jen napsat e-mail a poslat jej na

    gnumeric-list@gnome.org

a váš příspěvek se podle potřeby zašle všem, kdo jsou přihlášení k odběru konference. Věnujte prosím pozornost výběru předmětu e-mailu, aby byl byl výstižný pro všechny, kdo se dívají, jestli je příspěvek zajímá, ať už kvůli přečtení, nebo zodpovězení na něj. Například předmět „I need help“ („Potřebuji pomoc“) může být sice pravdivý, ale bezobsažný. Lepší volbou je například „Help needed with statistical regression“ („Pomozte prosím se statistickou regresí“). Snažte se prosím poskytnutí pomoci ostatním nekomplikovat.

Po odeslání vaší zprávu může nastat jistá prodleva, než moderátor, tj. osoba fungující jako správce, zkontroluje, jestli zpráva odpovídá zaměření diskuze. Tento krok se dělá kvůli omezení nevyžádaných zpráv, které všechny obtěžují.

Zřídka se stane, že je e-mail automaticky zahozen, protože se jeví jako nevyžádaná zpráva (spam). Pokud se váš e-mail ani po několika dnech neobjeví v archivu a nedostanete na něj žádnou odpověď, pošlete jej do konference znovu, ale bez rysů, které připomínají komerční sdělení. Prostě řečeno, napište zprávu tak, aby se co nejméně podobala té předchozí, automaticky zahozené.

Jakmile e-mail dorazí všem účastníkům poštovní konference, může vám na něj někdo odpovědět. Může odpovědět přímo vám, poslat odpověď do konference, nebo obojí. V řádu hodin nebo dní po zaslání dotazu si kontrolujte poštu, jestli jste obdrželi odpověď, případně se dívejte do archivu konference (jak bylo popsáno výše), jestli někdo neodpověděl.

### Internetová diskuze (IRC)

Projekty GNOME a GIMP provozují několik serverů, které poskytují celosvětově přístupný systém IRC (Internet Relay Chat) pro diskuze na témata vztahující se k těmto projektům, včetně diskuzního kanálu pro Gnumeric. Jedná se o systém, přes který spolu mohou lidé navzájem přímo komunikovat psaním zpráv do klienta IRC, který napsanou zprávu doručí všem, kdo daný kanál sledují. Je mimo rozsah této příručky vysvětlit, jak získat, nainstalovat a používat klienta IRC. Těchto programů je k dispozici spousta, řada z nich je stejně svobodných, jako Gnumeric, a návody pro ně najdete na WWW. Stačí do webového vyhledávače zadat fráze „IRC“ a „klient“ spolu s názvem operačního systému, pod kterým je chcete používat.

Diskuzní kanál IRC pro aplikaci Gnumeric se nazývá `#gnumeric` (ačkoliv symbol # není nutný) a je hostovaný na skupině serverů nazvaných `GIMPnet`. Nejlepší způsob, jak se k nim připojit, je použít server `irc.gimp.org`. Tento název odkazuje na řadu různých serverů v USA. Pokud žijete jinde, můžete po připojení použít příkaz `/links` k vyhledání serveru, který je vám geograficky blíže.

Když se připojíte do diskuze, chovejte se zdvořile, položte dotaz nebo přidejte svůj názor a trpělivě vyčkejte na reakci od osoby, kterou jste oslovili. Většinou je ke kanálu připojeno několik vývojářů, kteří ale zrovna na něčem pracují a jen sem tam zkontrolují, jestli se v diskuzi neobjevil nový dotaz. Vaše otázka může být zodpovězena rychle, ale na řešení některých problémů může být vhodnější poštovní konference, i když v ní odpověď dostanete obvykle později.

## Hlášení problému

Tato kapitola popisuje, jak hlásit problémy s aplikací Gnumeric, aby je vývojáři mohli opravit. Stejným způsobem můžete také zadávat přání o vylepšení nebo nové funkce.

### Přehled

Gnumeric je rozsáhlý počítačový program, takže se v něm zákonitě objevují chyby. Jeho vývojářský tým se tyto chyby snaží intenzivně hledat a opravovat je. Mimo hlášení chyb jsou vítané i návrhy na vylepšení, které můžete zasílat stejným způsobem.

Pomozte nám prosím opravovat chyby tím, že nám je nahlásíte.

Nahlášení problému s Gnumericem poskytne projektu způsob, jak sledovat, že se chyby nakonec opraví. Často je chyba zřejmá a dá se opravit ihned, takže se oprava projeví již v následujícím vydání. Občas jsou ale chyby složitější a jejich vyřešení může zabrat hodně času. V takovém případě je chybové hlášení způsobem, jak vývojářům připomenout, že chyba přetrvává.

V angličtině jsou chyby často označované slovíčkem „bug“, což znamená hmyz. Jedná se o historické přenesení významu, kdy u prvních sálových počítačů způsoboval chyby hmyz, který se dostal mezi kontakty relé a bránil jejich sepnutí.

Gnumeric používá k sběru hlášení o chybách a jejich sledování až do vyřešení webový systém s názvem Bugzilla. Tento systém byl vyvinut v rámci projektu Mozilla, čímž se vysvětluje původ jeho názvu.

Postup zaslání hlášení o problému, nebo návrhu na vylepšení, je poměrně jednoduchý a skládá se jen z pár kroků. Na začátku stojí dobré pochopení daného problému, abyste dokázali poskytnou podrobné a přesné vysvětlení problému. Následně si musíte v systému Bugzilla projektu GNOME otevřít účet. A nakonec odeslat hlášení, nejlépe s doplňujícími informace o nastavení počítače použitého při objevení problému.

K vyplnění hlášení by mělo postačovat následující vysvětlení. Pokud byste potřebovali podrobnější instrukce, tak hlavní stránku bugzilly GNOME najdete na http://bugzilla.gnome.org/ a instrukce na http://bugzilla.gnome.org/bug-HOWTO.html.

### Definice chyby

Nejkritičtějším krokem je co nejlepší pochopení chyby. To vyžaduje jasnou znalost toho, co chybě předchází, co přesně ji způsobuje, jaké jsou její podmínky a co je jejím důsledkem.

Nejužitečnější situací, která vývojářům umožní chybu najít a opravit, je poskytnou jasný seznam kroků, který se dá chyba zopakovat. Když se dá chyba jednoznačně zopakovat, je vždy možné ji opravit. Proto mezi nejužitečnější chybová hlášení patří krátký recept, jak chybu vyvolat.

### Otevření účtu

Než poprvé můžete použít systém Bugzilla, musíte si v něm vytvořit účet. Ten je zapotřebí, aby uživatel mohl být informován o stavu chyby, která je sledována od jejího zaslání až po vyřešení. Jediný požadavek pro otevření účtu je, abyste měli nějaký funkční e-mailový účet, přes který obdržíte heslo.

#### Vytvoření nového účtu

Uživatelé Bugzilly jsou automaticky přesměrováni na přihlašovací stránku, vyjma situace, kdy se již dříve přihlásili a mají v prohlížeči povolené „cookies“, přes které jsou rozpoznáni. Na přihlašovací stránce je odkaz „Create a new account“, který uživatele nasměruje na stránku pro vytvoření účtu.

Případně se můžete kliknutím na tento odkaz dostat přímo na stránku pro vytvoření účtu.

Vytvoření nového účtu je velmi jednoduché. Stránka má dvě pole. Do prvního se zadá platná e-mailová adresa. Druhé se ptá na jméno, pod kterým si uživatel přeje vystupovat. Po vyplnění těchto dvou polí klikněte na tlačítko „Create Account“. Tím se účet vytvoří a na zadanou adresu se zašle e-mail. Ten bude obsahovat heslo pro přihlášení.

#### Přihlášení k účtu

Po vytvoření účtu můžete navštívit stránku pro zadávání chybových hlášení pro Gnumeric. Zde budete dotázáni na e-mailovou adresu a heslo. Pro přihlášení vám Bugzilla zobrazí stránku, na které se přidává chybové hlášení.

Uživatelům, kteří mají pro `bugzilla.gnome.org` povolené cookies, stačí heslo zadat jen při první návštěvě Bugzilly GNOME. Při následujících návštěvách je systém podle cookie pozná.

### Vyplnění hlášení

Abyste mohli vyplnit hlášení o chybě v tabulkovém kalkulátoru Gnumeric, je zapotřebí účet v Bagzille. Podívejte se na předchozí část sect-bugs-bugzilla_account, kde je popsáno, jak si jej otevřít.

Stránka pro zadávání chyb v aplikaci Gnumeric sestává z několika polí, z nichž některá musí být povinně vyplněná, aby hlášení bylo k užitku. Nejpodstatnější je „Description“ spolu s polem „Summary“. Zatímco do „Summary“ se zadává struční popis, něco jako předmět u e-mailu, do „Description“ se uvádí úplný popis problému, ideálně s návodem krok za krokem, jak chybu vyvolat. Dalším povinnými poli jsou „Component“, kde můžete ponechat obecnou komponentu „General“ a nechat na vývojáři, aby ji upřesnil. Zbývající pole mohou být užitečná, protože poskytují doplňující informace pro řešení problému, ale nejsou nutná. Po vyplnění uvedených tří polí, má uživatel možnost zbytek jednoduše přeskočit na konec formuláře a tlačítkem Commit hlášení odeslat.

#### Přístup do Bugzilly projektu GNOME

Existuje několik způsobů, jak vyplnit chybové hlášení v systému Bugzilla.

Jedna z položek v nabídce Nápověda se nazývá Ohlásit problém. Tato položka by měla způsobit spuštění okna prohlížeče, ve kterém se otevře stránka Gnumeric v systému Bugzilla.

Případně můžete kliknout na odkaz, kterým se dostanete přímo na stránku Gnumeric v Bugzille.

Jestliže nefunguje ani jedna z těchto zkratek, musíte použít pro přístup k následujícímu umístění webový prohlížeč:

    http://bugzilla.gnome.org/enter_bug.cgi?product=Gnumeric

Nejjednodušším způsobem je použít myš pro zkopírování a vložení textu do adresního řádku prohlížeče.

Můžete být dotázání na přihlášení. V tom případě zadejte název účtu a své heslo a otevře se vám v prohlížeči sezení systému Bugzilla. Popis postupu přihlašování najdete v kapitole sect-bugs-bugzilla_account-login.

#### Popis chyby

Pokud má být chybové hlášení užitečné, musí obsahovat výstižný popis chyby, které na úvod přesně popisuje, co se stalo, a ideálně je doplněný návodem, jak chybu vyvolat.

Pole se souhrnem „Summary“ je něco, jako předmět u e-mailové zprávy. Stručně popisuje problém. Správné hlášení chyby může mít například souhrnný popis „Gnumeric crashes when saving a file“.

Pole „Description“ by mělo obsahovat rozsáhlejší verzi toho, co je v poli „Summary“, aby poskytlo ucelený přehled o problému, a k tomu recept jak krok za krokem problém reprodukovat. Toto pole by mohlo vypadat například jak na následujícím obrázku:

    This report describes an error which causes Gnumeric to crash
    during the use of the file save dialog.

    1) Start a new Gnumeric
    2) In Cell A1 type "hello"
    3) From the "File" menu, select "Save As"
    => The "Save As dialog" opens up
    4) In the file name box, type "my_spreadsheet.gnumeric"
    5) Click on the "Save" button
    => I expected the file to be saved, and to be able to keep
    working but instead Gnumeric disappeared and the file was
    never saved.

    thanks,
    a user

#### Produkt a komponenty

Pole Product by mělo být nastavené na Gnumeric, protože Bugzilla v GNOME je používaná pro všechny programy v projektu.

Pole Component popisuje část aplikace Gnumeric, která problém způsobuje. Což nemusí být zřejmé, takže pokud ani jedna z ostatních uvedených komponent jasně neodpovídá, měly byste nastavit „General“ (obecné). Možné komponenty jsou následující:

#### Komponenty Gnumericu

komponenta | vysvětlení
Analytics | Problémy s výpočty a jiné týkající se matematiky.
Charting | Problémy s grafickým vykreslením dat z tabulky.
Compilation | Problémy, které se vyskytly při kompilaci zdrojového kódu.
Database plugin | Problémy s používáním databáze z tabulkového kalkulátoru Gnumeric.
Documentation | Problémy s touto příručkou, nejasnosti v popisu funkcí nebo jiné nejasnosti v textech.
Obecné | Výchozí. Použijte, když není použitelná žádná z ostatních kategorií.
GUI | Problémy s grafickým uživatelským rozhraním.
GUI Expression Entry Widget | Problémy při zadávání nebo úpravách obsahu buněk.
import/export Applix | Problémy s otevíráním nebo ukládáním souborů ve formátu používaném tabulkovým kalkulátorem Applix.
import/export HTML | Problémy s otevíráním nebo ukládáním souborů ve formátech HTML nebo LaTeX.
import/export MS Excel (tm) | Problémy s otevíráním nebo ukládáním souborů v jednom z několika formátů používaných tabulkovým kalkulátorem Microsoft Excel.
import/export OOo / OASIS | Problémy s otevíráním nebo ukládáním souborů do formátu OASIS používaném tabulkovými kalkulátory OpenOffice.Org Calc, Star Office Calc a Libre Office Calc.
import/export Text | Problémy s otevíráním nebo ukládáním souborů do prostého textového formátu, včetně formátů s tabulátory, čárkami a mezerami jako oddělovači.
Installation | Problémy, které se vyskytly během instalace Gnumericu.
Main System | Tato komponenta se již nadále používá.
Tisk | Problémy, které se vyskytly při tisku sešitu.
Sheet Objects | Problémy s obrázky, widgety nebo kreslenými objekty, které se přidávají do pracovního listu.

#### Vážnost a priorita problému

Pole „Severity“ sděluje závažnost problému a prioritu, které by vývojáři měli problému věnovat. O nastavení úrovně by měli rozhodnout vývojáři a uživatel jej má ponechat nastavené na „normal“, pokud nemá vážný důvod jej změnit.

Existují dva případy, kdy by uživatel měl změnit závažnost chyby v hlášení. Prvním případem je, když uživatelem hlášený problém způsobuje zhroucení aplikace Gnumeric (její náhlé zmizení nebo zastavení) nebo ztrátu dat, a závažnost by se měla nastavit na „critical“. Druhým případem je, když uživatel hlásí žádost o novou funkcionalitu, pak by měl nastavit hodnotu „enhancement“, aby vývojáři hned věděli, že se jedná o přání na doplnění něčeho nového do aplikace.

Úrovně vážnosti problémů jsou vysvětlené níže.

#### Vážnost problému

úroveň vážnosti | vysvětlení
blocker | Úroveň používaná k označení problému, který je nutné vyřešit před následujícím vydáním.
critical | Úroveň označující velmi důležitý problém, jako je zhroucení programu nebo ztráta dat.
major | Úroveň označující významný problém, který ale nezpůsobuje zhroucení nebo ztrátu dat.
normal | Výchozí úroveň používaná pro většinu hlášení.
minor | Úroveň označující problémy, které neovlivňují funkčnost programu.
trivial | Úroveň používaná pro hlášení překlepů, vzhledové vady a jiné drobné problémy.
enhancement | Jedná se o hlášení, která jsou žádostmi o budoucí vylepšení programu.

Úroveň závažnosti „Severity“ byste měli ponechat na hodnotě „normal“, protože toto pole používají vývojáři pro své potřeby.

#### Verze aplikace Gnumeric a prostředí GNOME

Pole „Version“ se používá k označení verze aplikace Gnumeric, která byla použita, když došlo k výskytu problému. Pokud se problém objevuje u více verzí, měli byste vybrat nejnovější verzi. Číslo verze zjistíte tak, že otevřete dialogové okno O aplikaci Gnumeric pomocí položky O aplikaci v nabídce Help.

Verze „git master“ odkazuje na verzi, kterou uživatel získal jako poslední z repozitáře Git poskytovaného projektem GNOME.

Textové pole „Other version details“ je možné použít k popisu dalších atypických vlastností aplikace, jako jsou přidané zásuvné moduly nebo jiné ne zcela běžné změny.

V případě, že byla aplikace Gnumeric použita v uživatelském prostředí GNOME, můžete do pole „GNOME version“ zadat jeho verzi.

#### Typ operačního systému a distribuce

Pole „OS“ můžete použít k uvedení operačního systému, který byl použit jako běhové prostředí aplikace Gnumeric. Pamatujte, že pokud aplikace běžela v umělém prostředí, jako je virtuální stroj nebo Cygwin, mělo by to být uvedeno v následujícím poli.

Pole „Distribution/Version“ se používá k doplnění podrobností o operačním systému uvedeném v předchozím.

#### Ostatní pole a klíčová slova

Tato pole jsou požívaná pokročilými uživateli, aby se hlášení lépe roztřídila. Pole „Keywords“ se používá k vytvoření vztahů mezi hlášeními navzájem a pole „CC“ je určené pro ty, kteří mají zájem o přidání do seznamu lidí, kteří jsou informováni o změnách týkajících se daného hlášení.

#### Hlášení chyb

Když chcete hlášení odeslat do systému Bugzilla po té, co jste vyplnili všechny podstatné informace, stačí kliknout na tlačítko Submit Bug.

Jakmile je hlášení chyby odesláno, dostane přidělené evidenční číslo a je odeslán e-mail buď správci projektu nebo jednomu z vývojářů, který se stará o zadanou komponentu aplikace. Když má zájem o chybu i někdo jiný a přidá komentář nebo řešení, je o tom uživatel vždy informován, dokud chyba není zamítnuta nebo vyřešena. Zamítnuta může být, pokud hlášení popisuje chování, které je záměrně očekávané, nebo není podstatné ji opravit.

Uživatel si může navolit, aby o změnách týkajících se zaslaného hlášení nebyl informován. Na stránku s předvolbami se dostanete tudy přes následující adresu URL.

    http://bugzilla.gnome.org/userprefs.cgi

#### Šablony v záložkách

Variantu stránky hlášení chyby s již vyplněnou většinou polí si můžete uložit jako odkaz a dát si ji do záložek pro pozdější použití. Je to určeno především pro vývojáře a uživatele, kteří našli velké množství chyb v jedné konkrétní komponentě aplikace Gnumeric.

Jestli chcete tuto zkratku používat, nejprve otevřete nové chybové hlášení, pak vyplňte jen ta pole, která chcete použít v budoucích hlášeních chyb a pak klikněte na tlačítko popsané „Bookmark these values“. Bugzilla následně vytvoří šablonu a poskytne odkaz, který se dá uložit pro pozdější použití stejně, jako se dá do záložek uložit jakákoliv jiná webová stránka. Až budete chtít tyto předvyplněné hodnoty použít, klikněte na záložku, která otevře stránku aplikace Gnumeric v systému Bugzilla s vyplněnými příslušnými poli.

## Rozšiřování aplikace Gnumeric

Tato kapitola vysvětluje, jak Gnumeric rozšířit, aby poskytoval další funkcionalitu. Protože se jedná o svobodný software, je to vcelku snadné.

### Přístupy k rozšiřování aplikace Gnumeric

Existuje několik způsobů, jak se dá Gnumeric rozšířit o další funkcionalitu.

### Definování nových funkcí

### Programování v Gnumericu pomocí jazyka Python

Mocným způsobem, jak v aplikaci Gnumeric přistupovat k datům a měnit je, je použití programovacího jazyka Python. S vývojem aplikace Gnumeric od verze 1.2 se skriptovací metody značně zdokonalily. Protože se jedná o svobodný software, můžete jej rozšiřovat přímo s využitím jeho zdrojových kódů a psaním funkcí v jazyce C. Python poskytuje abstrakci vyšší úrovně, přes kterou můžete s tabulkovým kalkulátorem komunikovat.

Python a Gnumeric mohou být používáni spolu několika způsoby. Tato kapitola popisuje, jak získat Gnumeric, nainstalovat jej a nastavit správně pro přístup pomocí jazyka Python. Pokud již máte vše připravené, můžete část sect-extending-python-install přeskočit.

Tuto část napsal Charles Twardy. Hodně mu v tom pomohla skvělá příručka Python/Gnumeric guide for the old API in Gnumeric 1.0., kterou napsal Travis Whitton. Jon Käre Hellan přispěl kódem, který zpřístupnil Python pro Gnumeric a napsal soubor `python-gnumeric.txt` ve stromu se zdrojovými kódy. Nathan Hurst poskytl nápad a podporu.

API Python, což je seznam metod dostupných v jazyce Python, je doposud experimentální a můžete se měnit!

Jako zdroj dalších informací může sloužit webová stránka, kterou spravuje Jon Käre Hellan a která obsahuje pár zásuvných modulů v jazyce Python a některé další užitečné informace. Stránku najdete pod tímto odkazem. Hodit se vám může i hlavní stránka aplikace Gnumeric.

Jestli potřebujete nápovědu on-line, můžete se zkusit podívat na:

- Příručka pro ty, co chtějí psát funkce pro Gnumeric. Dokud nevznikla tato pro jazyk Python, museli jste se spokojit `doc/developer/writing-functions.sgml` ve stromu zdrojových kódu aplikace Gnumeric.

- Soubory, které v současnosti definují rozhraní jazyka Python. Konkrétně `plugins/python-loader/py-gnumeric.c` obsahuje dobré komentáře pro začátečníky.

- Instrukce, jak používat repozitář Git GNOME najdete zde.

- Poštovní konferenci Gnumeric: `<gnumeric-list@gnome.org>`

- Kanál IRC #gnumeric na serveru GIMPnet. V současnosti je vedoucím projektu Jody Goldberg (jody) a balíčkářem pro Debian je J. H. M. Dassen (jhm). Jody, Jon K. Hellan a Zbigniew Chyla jsou zmiňováni především v seznamu změnu pro Python.

#### Sestavení a instalace Gnumericu pro Python

Tento oddíl popisuje, jak získat zdrojové kódy aplikace Gnumeric, jak je nastavit pro používání s jazykem Python a následně sestavit. Tento oddíl bude v budoucnu případně odstraněn, pokud se podpora pro Python stane výchozí.

##### Předpoklady

Zde si pojďme nadefinovat některé proměnné, protože je tak můžete nahradit příslušným příkazem nebo položkou pro svůj konkrétní systém, kdekoliv se objeví. Všechny jsou uvozené znakem „$“.

- $root: Udělejte cokoliv, co vás povýší na uživatele root. Obvykle to bývá:

  - `su -` a zmáčkněte Enter

  - `sudo`

  - `fakeroot` (funguje v některých situacích, ne nutně vždy)

- $version: Cokoliv, co označuje vaši aktuální verzi aplikace Gnumeric. Pár příkladů:

  - 1.4.20

  - 1.6.20

  - 1.7.90

##### Pro začátek (instalace a sestavení)

Potřebujete získat Python, Gnumeric a zásuvný modul Python pro Gnumeric. Můžete na to jít přes přeložené programy, zdrojové kódy z balíčku nebo nejnovější vývojové zdrojové kódy z repozitáře Git.

###### Získání programů (Debian)

Následující bylo otestováno na vydání sid (nestabilní). Verze, kterou získáte z vydání woody (stabilní) nemusí fungovat úplně totožně.

1. $root `apt-get install gnumeric gnumeric-python python`

###### Získání a sestavení aktuálních zdrojových kódů v Debianu

V případě, že máte Debian a nepotřebuje nutně do úplně nejnovější, je tohle zdaleka nejjednodušší způsob, jak získat a sestavit zdrojové kódy.

1. Přepněte se do složky, ve které máte zdrojové kódy.

2. $root `apt-get build-dep gnumeric`

3. `apt-get source gnumeric`

4. `cd gnumeric-`$version

5. `debian/rules build`

6. Pro vytvoření balíčků .deb: $root `./debian/rules binary`

7. Když chcete nainstalovat balíček .deb:

   1. Pomocí `cd ..` se přepněte do složky.

   2. $root `dpkg -i gnum*deb` (za předpokladu, že zde nemáte jiné balíčky .deb s názvem začínajícím na „gnum“).

8. Nyní můžete, ale nutně nemusíte, odstranit tyto soubory .deb: $root `rm gnum*deb`

###### Získání a sestavení zdrojových kódů z Gitu

Pamatujte, že tohle již zasahuje do sféry vývojářů. A to nemusí nutně fungovat. Obecně, nedělejte to, pokud nejste přihlášení do poštovní konference a případně také na kanále IRC.

Aby vše fungovalo, potřebujete pár věcí:

1. gnome-common

2. libgsf (viz dále)

3. pygtk2 (v distribuci Debian se dívejte po python-gtk2 a python-gtk2-dev)

4. gnumeric (jak by ne, viz níže)

A ačkoliv bude následující sestavení provedeno na hlavním místě, bylo by pravděpodobně lepší jej provést na dočasném místě. Autorovi se ale nechtělo studovat, jak si hrát s nastavením cest.

1. Přejděte do složky, ve které si přejete míst uložené zdrojové kódy pro Gnumeric a některé další věci z GNOME.

2. Získání a sestavení libgsf:

   1. git clone git://git.gnome.org/libgsf

   2. cd libgsf

   3. Red Hat: `./autogen.sh`

   4. Debian: `./autogen.sh --prefix=/usr --with-gconf-schema-file-dir=/etc/gconf/schemas`

   5. `make`

   6. $root `make install`

   7. Když zjistíte, že to nefunguje, zkuste `make clean` a vše zopakovat od kroku s autogen.

3. Získání a sestavení knihovny libgal již nadále není nutné (13. června 2003).

4. Získání a sestavení goffice:

   1. git clone git://git.gnome.org/goffice

   2. cd goffice

   3. Red Hat: `./autogen.sh`

   4. Debian: `./autogen.sh --prefix=/usr --with-gconf-schema-file-dir=/etc/gconf/schemas`

   5. `make`

   6. $root `make install`

   7. Když zjistíte, že to nefunguje, zkuste `make clean` a vše zopakovat od kroku s autogen.

5. Získání a sestavení aplikace gnumeric:

   1. `git clone git://git.gnome.org/gnumeric gnumeric-head`

   2. `cd gnumeric-head`

   3. Red Hat: `./autogen.sh` a čekejte na dokončení

   4. Debian: `./autogen.sh --prefix=/usr --with-gconf-schema-file-dir=/etc/gconf/schemas`

   5. `make`

   6. Volitelně: $root `make install`

   7. Pokud zjistíte, že to nefunguje, zkuste `make clean` a zopakovat vše od korku s autogen. Občas se například stane, že se nevytvoří python-loader.

Bezva, nyní byste měli mít gnumeric! Vyzkoušejte jej! V případě, že máte nainstalovanou verzi z Debianu přes apt-get nebo jste udělali „make install“, měl by být nainstalovaný v /usr/bin (nebo /usr/local/bin) a stačí teď napsat `gnumeric`. Jinak musíte najít `gnumeric-head/src/` a spustit jej od tam.

#### Konzola jazyka Python

Přímo v aplikaci Gnumeric je k dispozici interaktivní konzola jazyka Python. Jde u dobré místo pro zkoumání věcí, a když ji roztáhnete, hodí se i pro psaní skriptů. Zatímco to, co autor nazval dále „Knihy kouzel“, je užitečnější, ale jedná se o pevné zásuvné moduly spouštěné při startu aplikace Gnumeric. Takže teď jsme v konzoli, protože vyvíjíme zásuvný modul přímo ve formě knihy kouzel. Od verze 1.2.0 bude Gnumeric pracovat na svém skriptovacím API, takže můžeme oba přístupy sloučit. Nebo také ne.

##### Povolení konzoly Python

Interpret jazyka Python můžete spustit v rámci aplikace Gnumeric, ale musíte ji mít spuštěnou. Za tímto účelem stačí zrušit zakomentování řádku v python-loader/plugins.xml. Normálně se tento soubor nachází v /usr/lib/gnumeric/$version/plugins/python-loader/ nebo případně v /usr/local/lib… u Red Hatu. Byly návrhy, aby to byl místní soubor, ale měli byste nejspíše udělat místní kopii, ale máto jen malý přínos. Takže:

1. `gnumeric --version`, abyste se ujistili, že máte správnou verzi pro následující. (Budete to muset udělat pro každou jeho novou verzi!)

2. `cd ~/.gnumeric/` $version `/plugins/`

3. Upravte `python-loader/plugin.xml`.

4. Zrušte zakomentování pěti řádků začínajících `ui-console-menu service` poblíž dolní části (odstraňte značky „<!--" and "-->“ okolo značek <service…> a </service>.

5. Uložte soubor.

6. Spusťte gnumeric (stejnou verzi).

7. Z nabídky Nástroje vyberte Konzola jazyka Python.

8. Užívejte si!

##### Hraní s konzolou jazyka Python

Nahoře se nachází rozbalovací nabídka Spustit v:. V tuto chvíli má jen jednu volbu Výchozí interpretr. Po vyhodnocení funkcí z jiných zásuvných modulů, budou dostupná také tato prostředí (JK říká, že se to nazývá líné načítání). Ale předpokládejme, že použijete výchozí. (Jediný skutečný rozdíl je, že nejprve musíte importovat Gnumeric a nemůžete vidět funkce svého zásuvného modulu.)

(Poznámka: starší vydání vyžadují, abyste napsali `print dir()` místo prostého `dir()`. Opraveno to bylo v CVS dne 16. června 2003, což odpovídá verzi 1.1.20 a vyšší.

Začněme tím, že se podíváme na prostředí.

    >>> import Gnumeric
    >>> dir()
    ['Gnumeric', '__builtins__', '__doc__', '__name__']
    >>> dir(Gnumeric)
    ['Boolean', 'CellPos', 'FALSE', 'GnumericError', 'GnumericErrorDIV0',
    'GnumericErrorNA', 'GnumericErrorNAME', 'GnumericErrorNULL',
    'GnumericErrorNUM', 'GnumericErrorRECALC', 'GnumericErrorREF',
    'GnumericErrorVALUE', 'MStyle', 'Range', 'TRUE', '__doc__',
    '__name__', 'functions', 'plugin_info', 'workbook_new', 'workbooks']

- „Gnumeric“ je modul, který existuje jen v aplikaci Gnumeric, a který definuje API Gnumeric pro Python.

- Gnumeric.functions je seznam všech funkcí Gnumeric, které můžete vidět v prohlížeči funkcí. Zatím se nedá volat `dir(Gnumeric.functions)`, ale nejspíše to brzy někdo doplní.

  RangeRef není uveden. Může se to pro nás jevit jako omezení, avšak pozdější lekci uvidíte, jak použít běžné funkce, abyste se dostali do RangeRefs.

Pojďme to trochu prozkoumat. Nejprve se mrkneme na to, jak používat CellPos.

    # Zajímá mě, jak se používá CellPos (Podíval jsem se do zdrojového kódu, ale…)

    >>> dir(Gnumeric.CellPos)                 # Neukáže nic zajímavého

    >>> Gnumeric.CellPos()
    TypeError: CellPos() takes exactly 2 arguments (0 given)

    >>> Gnumeric.CellPos("a1","a2")
    TypeError: an integer is required.        # Dobře

    >>> a=Gnumeric.CellPos(1,2)               # To funguje!
    >>> a
    <CellPos object at 0x106b6eb8>      # Jo, já vím…

    >>> dir(a)
    ['get_tuple']

    >>> a.get_tuple()
    (1,2)                                     # Skvělé. Je to (sloupec,řádek)

    >>> str(a)                                # Úplně skvělé
    'B3'                                      # JK to zatím nemá zavedené pro dvojice

Podobně můžeme zkoumat Gnumeric.Range:

    >>> r = Gnumeric.Range((1,2),(3,4))
    TypeError: Range() argument 1 must be CellPos, not tuple

    >>> r = Gnumeric.Range(a,a)
    >>> r
    <Range object at 0x1071d888>

    >>> dir(r)
    ['get_tuple']

    >>> r.get_tuple()
    (3, 7, 3, 7)

Když to vyhodnocujete v kontextu zásuvného modulu (místo ve výchozím), pak `dir(Gnumeric.plugin_info)` odhalí některé jednoduché informační funkce, které můžete volat pro místní zásuvné moduly.

Poznámka: Očividně opravdu nevím, co dělám, jinak bych se v tom takhle nešťoural.

##### Více zábavy s konzolou Python

Jon K. Hellan píše: „Je zde pád dalších věcí, které můžete dělat z konzole.“

    # Získání sešitu
    >>> wb=Gnumeric.workbooks()[0]
    >>> wb
    <Workbook object at 0x862a490>
    >>> dir(wb)
    >>> ['gui_add', 'sheet_add', 'sheets']

    # Získání listu
    >>> s=wb.sheets()[0]
    >>> s
    <Sheet object at 0x863e8d0>
    >>> dir(s)
    ['cell_fetch', 'get_extent', 'get_name_unquoted', 'rename',
    'style_apply_range', 'style_get', 'style_set_pos', 'style_set_range']

    # Získání buňky. s.cell_fetch(0,0) a s[0,0] jsou to stejné. První
    # souřadnice je sloupec, tj. s[1,0] je B1.
    >>> c=s[0,0]
    >>> c
    <Cell object at 0x863d810>
    >>> dir(c)
    ['get_entered_text', 'get_mstyle', 'get_rendered_text', 'get_value',
    'get_value_as_string', 'set_text']

    # Změna buňky – změní se v mřížce
    >>> c.set_text('foo')

    # Získání hodnoty buňky – oběma způsoby
    >>> c.get_value()
    foo
    >>> s.cell_fetch(0,0).get_value()
    foo

Velice pěkné. Všimněte si, že po nastavení hodnoty se tato nezobrazí, doku se buňka nepřekreslí. To se děje automaticky s funkcemi zásuvného modulu, ale v konzole možná budete muset na buňku kliknout.

#### Používání vestavěných funkcí v jazyce Python

Když chcete povolit zavaděč Python a zásuvné moduly Python:

1. Vyberte nabídku Nástroje a položku Zásuvné moduly.

2. Vyberte „Zavaděč zásuvných modulů v jazyce Python“ a „Funkce jazyka Python“. Restartujte Gnumeric.

Nejrychlejší způsob, jako ověřit, jestli teď máte funkce jazyka Python, je napsat `=py_capwords("fred flintstone")` do první buňky. Po zmáčknutí klávesy Enter byste měli uvidět „Fred Flintstone“.

Můžete také kliknout na tlačítko funkcí a posunout se dolů na kategorii „Python“. Vyberte ji. Měli byste vidět nejméně dvě definované funkce: PY_CAPWORDS a PY_PRINTF. Nejsou sice příliš užitečné, ale dokazují, že má potřebný zásuvný modul. Otestujte je buď pře grafické rozhraní nebo zapsáním do buňky.

Budeme předpokládat, že to fungovalo.

#### Psaní vlastních funkcí v jazyce Python

Abyste vytvořili novou magii, musíte napsat své kouzlo někam, kde ho Gnumeric najde. Toto místo je ve složkách pod `~/.gnumeric/<version>/plugins/`. Jednotlivé podsložky jsou „knihy kouzel“ s funkcemi nových zásuvných modulů. Můžete všechna svá kouzla vložit do jedné knihy kouzel nebo je úhledně seskupovat pod vlastního uvážení. Každá kniha kouzel musí mít dva soubory. Budeme vytvářet knihu kouzel nazvanou „myfuncs“. Tuctový název pro tuctovou knihu kouzel. Až se v tom autor zaběhne, bude samozřejmě vymýšlet úžasnější názvy. Zde je pár návrhů, které si můžete sami rozvinout:

- Přeměna: zřejmý přínos pro tabulkový kalkulátor

- Iluze: statistické funkce, no jasně

- Půvab: grafická prezentace

- Nekromancie: oprava souborů a chybějící hodnoty?

- Věštění: dolování data!

##### Příprava knihy kouzel

V mnoha ohledech by bylo snazší začít zkopírováním knihy kouzel py_func do vaší místní složky .gnumeric a jednoduchým přidáním funkce do ní. Ale obecně je mnohem přínosnější, abyste byli schopni napsat svoji vlastní knihu kouzel, takže se do toho dáme.

1. Vytvořte složku: Nejprve vytvoříme složku a přepneme se do ní. Jak bylo zmíněno výše, složku (knihu kouzel) nazveme myfuncs.

   1. Jestliže doposud neexistují:

      1. `mkdir ~/.gnumeric`

      2. `mkdir ~/.gnumeric/<verze>`

   2. `mkdir ~/.gnumeric/<verze>/plugins/myfuncs/`

   3. `cd ~/.gnumeric/<verze>/plugins/myfuncs/`

2. Vytvořte soubory: Kniha kouzel má dva soubory. První je soubor s funkcemi v jazyce Python. Druhý je soubor „plugin.xml“ ve formátu XML. Ten obsahuje hlavní knihu kouzel, která říká aplikaci Gnumeric, které funkce máme nadefinované a jaký je název prvního souboru jazyka Python, plus některé další důležité věci. Nuže vytvořme tyto prázdné soubory.

   1. `touch my-func.py`

   2. `touch plugin.xml`

3. Napište hlavní kouzlo: Dobrou zprávou je, že to potřebujete je jednou pro každou knihu kouzel. Po té už jen přidáváte další kouzla.

   Váš soubor XML musí aplikaci Gnumeric říci o vašem zásuvném modulu. Zde je jednoduchá šablona. (Jestli se chcete dozvědět něco o internacionalizaci, podívejte se na příklad v systémové knize kouzel py-func.) Otevřete plugin.xml a vložte následující řádky:

       <?xml version="1.0"?>
       <plugin id="Gnumeric_MyFuncPlugin">
       	<information>
       		<name>Other Python functions from HOWTO</name>
       		<description>A few extra python functions demonstrating the API.</description>
       	</information>
       	<loader type="Gnumeric_PythonLoader:python">
       		<attribute name="module_name" value="my-func"/>
       	</loader>
       	<services>
       		<service type="function_group" id="example">
       			<category>Local Python</category>
       			<functions>
       			</functions>
       		</service>
       	</services>
       </plugin>

4. Hodnota „name“ určuje název vašeho skriptu v jazyce Python (souboru). V tomto případě musí být „my-func.py“

5. Hodnota „id“ zde určuje název slovníku funkcí ve vašem skriptu v jazyce Python. V tomto případě to musí být „example_function“, protože hodnota je zde „example“.

- Připravte se na psaní kouzel: Následně vytvoříme soubor v jazyce Python s miminálním obsahem. Jak bylo poznamenáno výše, soubor musíme nazvat my-func.py a musí mít slovník nazvaný example_functions. Takže otevřete my-func.py a vložte následující řádky:

      # my-func.py
      #

      from Gnumeric import GnumericError, GnumericErrorVALUE
      import Gnumeric
      import string

      example_functions = {
      }

##### Psaní nového kouzla

Abyste do jazyka Python přidali nové funkce, musíte nyní udělat pět věcí (tři pane!):

1. Napište funkci v jazyce Python ve své kopii souboru `my-func.py`.

2. Vložte informace o funkci do slovníku `example_functions` na konec v `my_func.py`

3. Vložte název funkce do seznamu funkcí na konec v `plugin.xml`.

Psaní jednoduchého skriptu: Pojďme začít něčím jednoduchým – sečíst dvě čísla. Nejprve upravte my-func.py.

    	# Sečte spolu dvě čísla
        def func_add(num1, num2):
            return num1 + num2

        # Převede funkci func_add v jazyce Python na funkci aplikace Gnumeric a zaregistruje ji
        example_functions = {
            'py_add': func_add
        }

Teď je potřeba, aby zásuvný modul fungující jako zavaděč o funkci věděl. Přidejte následující řádek někam nakonec do souboru plugin.xml (mezi <functions> a </functions>).

                     <function name="py_add"/>

Nyní spusťte Gnumeric a napište do buňky `py_add(2,3)`. Měli byste získat hodnotu „5“. Můžete samozřejmě používat i odkazy na buňky. Jestliže byl první vzorec v buňce A1, přejděte do buňky A2 a napište `py_add(A1,3)`. Měli byste získat hodnotu „8“. Zatím se ale vaše funkce nebude objevovat v seznamu funkcí v uživatelském rozhraní.

Řekněte o ní uživatelskému rozhraní: Aby se vaše funkce objevovala v uživatelském rozhraní, musíte o ní aplikaci Gnumeric říci skrze standardní hlavičkový soubor, nějak takto:

    	# Sečtení dvou čísel dohromady
    	def func_add(num1, num2):
            '@FUNCTION=PY_ADD\n'\
            '@SYNTAX=py_add(num1, num2)\n'\
            '@DESCRIPTION=Adds two numbers together.\n'\
            'Look, the description can go onto other lines.\n\n'\
            '@EXAMPLES=To add two constants, just type them in: py_add(2,3)\n'\
            'To add two cells, use the cell addresses: py_add(A1,A2)\n\n'\
            '@SEEALSO='

            return num1 + num2

Text za „@DESCRIPTION=“ je popis, který se vám ukáže u funkce v grafickém uživatelském rozhraní. Můžete jej nechat stručný, nebo jej rozvinout, jak chcete. V „@EXAMPLES=“ se uvádí příklady použití a v „@SEEALSO=“ odkazy na související funkce.

Ale pořád to není úplně ono. Gnumeric neví, kolik argumentů funkce přebírá a jakého typu. Proto budete v uživatelském rozhraní vyzývání k zadání dvou hodnot, o kterých ví (typu „Cokoliv“) a následně vyzývání k zadání dalších. Ale py_add nemůže přebírat všechny typy a nemůže přebírat jiný počet, než dva argumenty, takže pokud nezadáte právě 2 čísla, měli byste obdržet při zmáčknutí „Budiž“ chybu.

Poznejte omezení… Zatím nám to prošlo jen díky tomu, že Gnumeric je shovívavý. Nyní mu potřebujeme sdělit, že přijímáme právě 2 hodnoty typu desetinné číslo (což znamená, že dokážeme zpracovat i celá čísla).

Tam, kde jsme před tím měli: `'py_add': func_add`, bychom měli vložit: `'py_add': ('ff','num1,num2',func_add)` Aplikaci Gnumeric to sděluje, že by měla očekávat dvě desetinná čísla ('ff') s názvy 'num1' a 'num2' a předat je do func_add.

… a překonejte je Samozřejmě zde není žádný důvod, proč by funkce sčítání nemohla pracovat i s rozsahem. Nejjednodušším způsobem, jako to udělat, je přijmout rozsah a pak na něj zavolat vestavěnou funkci SUM. Všechny funkce z aplikace Gnumeric jsou vám k dispozici ve slovníku Gnumeric.functions, kdy jejich název tvoří klíč. Takže zde je postup, jak napsat funkci py_sum.

1. Nejprve definujme func_sum (v my-func.py):

       def func_sum(gRange):
       	'@FUNCTION=PY_SUM\n'\
       	'@SYNTAX=PY_SUM(range)\n'\
       	'@DESCRIPTION=Adds a range of numbers together.'\
       	'Just like built-in SUM.\n\n'\
       	'@EXAMPLES=To add values in A1 to A5, just type them in:\n'\
       	'    py_sum(a1:a5)\n'\
       	'@SEEALSO='
       	try:
       		sum = Gnumeric.functions['sum']
       		val = sum(gRange)
       		#  val = reduce(lambda a,b: a+b, vals)
       	except TypeError:
       		raise GnumericError, GnumericErrorVALUE
       	else:
       		return val

2. Po té ji vložte do vašeho slovníku funkcí. Slovník teď bude vypadat nějak takto (s „r“ označujícím typ „rozsah“):

       example_functions = {
       	'py_add': ('ff','num1,num2',func_add),
       	'py_sum': ('r', 'values', func_sum)
       }

3. Nakonec doplňte záznam do seznamu XML, takže bude vypadat nějak takto:

       			<functions>
       				<function name="py_add"/>
       				<function name="py_sum"/>
       			</functions>

Jak již bylo řečeno, je to nejsnazší způsob, jak to udělat. Je ale jasné, že není příliš užitečné duplikovat stávající funkce. Což je přesně to, co jsme udělali. Co je ale podstatné, že objekty typu rozsah jsou zabalené ve formě neprůhledných odkazů typu RangeRefObject. Vypadá to, že není žádná možnost, jak s nimi pracovat přímo v jazyce Python, takže se musíme spolehnout na funkce aplikace Gnumeric.

##### Dodělejte si sami (většinou)

Ale nic není ztraceno, navzdory neprůhlednosti ukazatelů. Neboť v aplikaci Gnumeric můžete číst všechny funkce, které byly definovány. Některé z nich přebírají odkazy (včetně RangeRefs) a vracejí užitečné informace. Například, pod „Lookup“ můžeme najít „Column“ a „Row“, které vracejí všechny indexy sloupců (nebo řádků) v rozsahu. Takže se můžeme do sčítací funkce pustit znovu a lépe.

Předpokládejme, že můžeme převést náš RangeRef na počáteční a koncovou dvojici. Pak můžeme napsat sum2:

    def func_sum2(gRange):
    	'@FUNCTION=PY_SUM2\n'\
    	'@SYNTAX=PY_SUM2(range)\n'\
    	'@DESCRIPTION=Adds a range of numbers together,'\
    	'without calling built-in SUM.\n\n'\
    	'@EXAMPLES=To add values in A1 to A5, just type them in:\n'\
    	'    py_sum(a1:a5)\n'\
    	'@SEEALSO='
    	try:
    		[r_begin, r_end] = range_ref_to_tuples(gRange)
    		wb=Gnumeric.Workbooks()[0]   # Pozor! Tohle je ŠPATNĚ! Nepoužívá
    		s=wb.sheets()[0]             # to AKTUÁLNÍ sešit nebo list.

    		val = 0
    		for col in range(r_begin[0], r_end[0]):
    			for row in range(r_begin[1], r_end[1]):
    				cell = s[col, row]
    				val = val + cell.get_value()
    				# Poznámka: nepřeskakuje to prázdné buňky apod.

    	except TypeError:
    		raise GnumericError,GnumericErrorVALUE
    	else:
    		return val

To je v celku v pořádku, akorát musíme definovat pomocnou funkci „range_ref_to_tuples“. Zde je, ačkoliv není zrovna pěkně napsaná, takže někdo může navrhnout hezčí způsob:

    def range_ref_to_tuples(range_ref):
    	'''Potřebujeme funkci, která najde hranice z RangeRef. Toto konkrétní
    	řešení je získá z vestavěných příkazů "column" a "row" a vrátí je jako
    	dvě n-tice. Je to ale opravdu nejlepší způsob? Co třeba je vrátit jako
    	seznam buněk?'''

    	col  = Gnumeric.functions['column']
    	row  = Gnumeric.functions['row']

    	# "column" a "row" přebírají odkazy a vracejí pole s čísly sloupců a
    	# řádků pro jednotlivé buňky v odkazu. Například [[1, 1, 1], [2, 2, 2]]
    	# pro sloupce a [[2, 3, 4], [2, 3, 4]] pro řádky.

    	try:
    		columns = col(range_ref)
    		rows    = row(range_ref)

    		begin_col = columns[0][0] - 1
    		begin_row = rows[0][0] - 1

    		end_col = columns[-1][-1]
    		end_row = rows[-1][-1]

    		# Odečteme 1 od počátečních hodnot, protože v API začínají
    		# indexy od 0, zatímco "column" a "row" začíná od 1.
    		# NEodečítáme 1 od koncových hodnot, aby zůstaly použitelné
    		# pro paradigma range(begin, end) v jazyce Python.

    	except TypeError:
    		raise GnumericError,GnumericErrorVALUE
    	except NameError:                     # right name?
    		raise GnumericError,Gnumeric.GnumericErrorNAME
    	except RefError:                     # right name?
    		raise GnumericError,Gnumeric.GnumericErrorREF
    	except NumError:                     # right name?
    		raise GnumericError,Gnumeric.GnumericErrorNUM

    	return [ (begin_col, begin_row), (end_col, end_row) ]

V tuto chvíli vložte funkci do slovníku a její název do `plugin.xml`. To už ponecháme na vás, jako domácí úkol (řešení je ukázkových souborech, ale nepodvádějte!). Restartujte Gnumeric a měli byste být schopni použít py_sum2.

Existuje několik vad:

- Na poprvé to selže s hlášením „nelze importovat gobject“. Stačí to spustit znovu, netuším proč to dělá.

- Funguje to jen pro Sešit 1 a List 1. JK si myslí, že není žádný způsob, jak zjistit aktuální sešit/list v API jazyka Python. Hmm…

- Jak již bylo uvedeno, měl by se nějak jednoduše podchytit přeskočení prázdné buňky nebo buňky s textem. To jde udělat! Ale neudělal jsem to a teď už je pozdě bycha honit.

##### Další nápověda

Relativně vůči stromu se zdrojovými kódy:

- Rozhraní jazyka Python je definováno v: `plugins/python-loader/py-gnumeric.c`. Tento soubor má také dobré poznámky pro začátečníky.

- Existují zajímavé věci o způsobu, jak jej používat: `doc/developer/python-gnumeric.txt`.

##### Výpisy programů

Můžete se podívat i na kompletní verze příkladů s více komentáři:

- `my-func.py`

- `plugin.xml`

#### Povýšení na novou verzi

Když chcete povýšit na novější verzi, rozhodněte se nejdříve pro některý z instalačních postupů, popsaných výše. Ale pozor: při povyšování se budou hledat skripty Python v podsložkách nazvaných příslušně podle verze. Například, když jsou skripty v „~/.gnumeric/1.1.17/plugins“, ale již máte povýšeno na verzi 1.1.18, budete muset složku přejmenovat na „~/.gnumeric/1.1.18/plugins“. Pokud chcete zachovat a provozovat více verzí aplikace Gnumeric, musíte složku zkopírovat nebo na ni vytvořit symbolický odkaz.

Pokud budete chtít konzolu jazyka Python, budete ji muset znovu povolit, podle instrukcí uvedených výše. Jestli jste si od nějaké vytvořili místní kopii, ujistěte se, že jste ji nezkopírovali do nové složky (nebo tam na ni nevytvořili odkaz). To by nefungovalo.

Pomocí `gnumeric --version` si ověřte, že se jedná o správnou verzi, kterou chcete spustit.

#### Zábavné triky

Bude dopsáno…

- Prohazování rozsahů, které to dělalo (nejedná se o normální funkci buňky, ale o funkci, kterou jsem napsal). Nyní ji ale mohu přepsat pomocí GUI, což bude mnohem použitelnější.

- Čistě pythonová funkce pro transpozici od JK

- Rozhraní Gnumericu pro klastrový algoritmus Snob. V tabulkovém kalkulátoru s objeví brzy!

#### Žádané funkce a dotazy

- Opravdu není možné z jazyka Python určit aktuální pracovní sešit/list? To je dost podstatný problém. [JK k tomu píše: „Zatím to opravené není, ale v současnosti to je již opravitelné.“]

- Několik dřívějších položek, díky píli programátorů projektu Gnumeric, již není na tomto seznamu.

### Psaní nových zásuvných modulů

## Referenční příručka k funkcím

V tomto dodatku najdete seznam všech funkcí, které jsou v současnosti v Gnumericu definovány.

### Bitové operace

`BITAND`

`BITAND`

bitové a

    BITAND(a,b)

##### Argumenty

`a`: nezáporné celé číslo

`b`: nezáporné celé číslo

##### Popis

`BITAND` vrací bitové a (AND) pro dvojkovou podobu svých argumentů.

##### Viz také

`BITOR`, `BITXOR`.

`BITLSHIFT`

`BITLSHIFT`

bitový posun doleva

    BITLSHIFT(a,n)

##### Argumenty

`a`: nezáporné celé číslo

`n`: celé číslo

##### Popis

`BITLSHIFT` vrací dvojkovou podobu `a` posunutou o `n` míst doleva.

##### Poznámka

Pokud je `n` záporné, `BITLSHIFT` posouvá bity doprava podle pozice ABS(`n`).

##### Viz také

`BITRSHIFT`.

`BITOR`

`BITOR`

bitové nebo

    BITOR(a,b)

##### Argumenty

`a`: nezáporné celé číslo

`b`: nezáporné celé číslo

##### Popis

`BITOR` vrací bitové nebo (OR) pro dvojkovou podobu svých argumentů.

##### Viz také

`BITXOR`, `BITAND`.

`BITRSHIFT`

`BITRSHIFT`

bitový posun doprava

    BITRSHIFT(a,n)

##### Argumenty

`a`: nezáporné celé číslo

`n`: celé číslo

##### Popis

`BITLSHIFT` vrací dvojkovou podobu `a` posunutou o `n` míst doprava.

##### Poznámka

Pokud je `n` záporné, `BITRSHIFT` posouvá bity doleva podle pozice ABS(`n`).

##### Viz také

`BITLSHIFT`.

`BITXOR`

`BITXOR`

bitové exkluzivní nebo

    BITXOR(a,b)

##### Argumenty

`a`: nezáporné celé číslo

`b`: nezáporné celé číslo

##### Popis

`BITXOR` vrací bitové exkluzivní nebo (XOR) pro dvojkovou podobu svých argumentů.

##### Viz také

`BITOR`, `BITAND`.

### Komplexní čísla

`COMPLEX`

`COMPLEX`

komplexní číslo ve formátu `x` + `y` `i`

    COMPLEX(x,y,i)

##### Argumenty

`x`: reálná část

`y`: imaginární část

`i`: přípona komplexního čísla, může být buď „i“ nebo „j“; výchozí je „i“

##### Poznámka

Pokud `i` není ani „i“ ani „j“, `COMPLEX` vrátí #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`IMABS`

`IMABS`

absolutní hodnota komplexního čísla `z`

    IMABS(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMAGINARY`, `IMREAL`.

`IMAGINARY`

`IMAGINARY`

imaginární část komplexního čísla `z`

    IMAGINARY(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMREAL`.

`IMARCCOS`

`IMARCCOS`

komplexní arkus kosinus komplexního čísla

    IMARCCOS(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMARCCOS` vrací komplexní arkus kosinus komplexního čísla `z`. Dělící řezy jsou na reálné ose, menší než -1 a větší než 1.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSIN`, `IMARCTAN`.

`IMARCCOSH`

`IMARCCOSH`

komplexní hyperbolický arkus kosinus komplexního čísla `z`

    IMARCCOSH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMARCCOSH` vrací komplexní hyperbolický arkus kosinus komplexního čísla `z`. Dělící řez je na reálné ose, menší než 1.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSINH`, `IMARCTANH`.

`IMARCCOT`

`IMARCCOT`

komplexní arkus kotangens komplexního čísla `z`

    IMARCCOT(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSEC`, `IMARCCSC`.

`IMARCCOTH`

`IMARCCOTH`

komplexní hyperbolický arkus kotangens komplexního čísla `z`

    IMARCCOTH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSECH`, `IMARCCSCH`.

`IMARCCSC`

`IMARCCSC`

komplexní arkus kosekans komplexního čísla `z`

    IMARCCSC(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSEC`, `IMARCCOT`.

`IMARCCSCH`

`IMARCCSCH`

komplexní hyperbolický arkus kosekans komplexního čísla `z`

    IMARCCSCH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSECH`, `IMARCCOTH`.

`IMARCSEC`

`IMARCSEC`

komplexní arkus sekans komplexního čísla `z`

    IMARCSEC(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCCSC`, `IMARCCOT`.

`IMARCSECH`

`IMARCSECH`

komplexní hyperbolický arkus sekans komplexního čísla `z`

    IMARCSECH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCCSCH`, `IMARCCOTH`.

`IMARCSIN`

`IMARCSIN`

komplexní arkus sinus komplexního čísla `z`

    IMARCSIN(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMARCSIN` vrací komplexní arkus sinus komplexního čísla `z`. Dělící řezy jsou na reálné ose, menší než -1 a větší než 1.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCCOS`, `IMARCTAN`.

`IMARCSINH`

`IMARCSINH`

komplexní hyperbolický arkus sinus komplexního čísla `z`

    IMARCSINH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMARCSINH` vrací komplexní hyperbolický arkus sinus komplexního čísla `z`. Dělící řezy jsou na imaginární ose, menší než -i a větší než i.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCCOSH`, `IMARCTANH`.

`IMARCTAN`

`IMARCTAN`

komplexní arkus tangens komplexního čísla

    IMARCTAN(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMARCTAN` vrací komplexní arkus tangens komplexního čísla `z`. Dělící řezy jsou na imaginární ose, menší než -i a větší než i.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSIN`, `IMARCCOS`.

`IMARCTANH`

`IMARCTANH`

komplexní hyperbolický arkus tangens komplexního čísla `z`

    IMARCTANH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMARCTANH` vrací komplexní hyperbolický arkus tangens komplexního čísla `z`. Dělící řezy jsou na reálné ose, menší než -1 a větší než 1.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMARCSINH`, `IMARCCOSH`.

`IMARGUMENT`

`IMARGUMENT`

argument théta komplexního čísla `z`

    IMARGUMENT(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

Argument théta komplexního čísla je jeho úhel v radiánech, počítáno od reálné osy.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!. Když je `z` rovno 0, je vrácena 0. Tím se to liší od Excelu, který vrátí chybu.

`IMCONJUGATE`

`IMCONJUGATE`

komplexně sdružené číslo komplexního čísla `z`

    IMCONJUGATE(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMAGINARY`, `IMREAL`.

`IMCOS`

`IMCOS`

kosinus komplexního čísla `z`

    IMCOS(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMSIN`, `IMTAN`.

`IMCOSH`

`IMCOSH`

hyperbolický kosinus komplexního čísla `z`

    IMCOSH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMSINH`, `IMTANH`.

`IMCOT`

`IMCOT`

kotangens komplexního čísla `z`

    IMCOT(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMCOT`(`z`) = IMCOS(`z`)/IMSIN(`z`).

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMSEC`, `IMCSC`.

`IMCOTH`

`IMCOTH`

hyperbolický kotangens komplexního čísla `z`

    IMCOTH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMSECH`, `IMCSCH`.

`IMCSC`

`IMCSC`

kosekans komplexního čísla `z`

    IMCSC(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMCSC`(`z`) = 1/IMSIN(`z`).

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMSEC`, `IMCOT`.

`IMCSCH`

`IMCSCH`

hyperbolický kosekans komplexního čísla `z`

    IMCSCH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMSECH`, `IMCOTH`.

`IMDIV`

`IMDIV`

podíl dvou komplexních čísel `z1`/`z2`

    IMDIV(z1,z2)

##### Argumenty

`z1`: komplexní číslo

`z2`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z1` nebo `z2` není platné komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMPRODUCT`.

`IMEXP`

`IMEXP`

exponenciální funkce komplexního čísla `z`

    IMEXP(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMLN`.

`IMFACT`

`IMFACT`

faktoriál komplexního čísla `z`

    IMFACT(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMGAMMA`.

`IMGAMMA`

`IMGAMMA`

funkce Gama komplexního čísla `z`

    IMGAMMA(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMGAMMA`.

`IMIGAMMA`

`IMIGAMMA`

neúplná funkce Gama

    IMIGAMMA(a,z,dolni,regulovana)

##### Argumenty

`a`: komplexní číslo

`z`: komplexní číslo

`dolni`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní neúplná funkce Gama, v opačném případě horní neúplná funkce Gama

`regulovana`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se regulovaná verze neúplné funkce Gama

##### Poznámka

The regularized incomplete gamma function is the unregularized incomplete gamma function divided by GAMMA(`a`).

##### Viz také

`GAMMA`, `IMIGAMMA`.

`IMINV`

`IMINV`

převrácená nebo inverzní hodnota komplexního čísla `z`

    IMINV(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

`IMLN`

`IMLN`

přirozený logaritmus komplexního čísla `z`

    IMLN(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

Výsledek bude mít imaginární část v rozmezí -π a +π.

Přirozený logaritmus není pro komplexní čísla definován jednoznačně. Možná budete potřebovat k imaginární části přičíst nebo odečíst nějaký sudý násobek π.

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMEXP`, `IMLOG2`, `IMLOG10`.

`IMLOG10`

`IMLOG10`

logaritmus o základu 10 komplexního čísla `z`

    IMLOG10(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMLN`, `IMLOG2`.

`IMLOG2`

`IMLOG2`

logaritmus o základu 2 komplexního čísla `z`

    IMLOG2(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMLN`, `IMLOG10`.

`IMNEG`

`IMNEG`

záporná hodnota komplexního čísla `z`

    IMNEG(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

`IMPOWER`

`IMPOWER`

komplexní číslo `z1` umocněné na `z2`

    IMPOWER(z1,z2)

##### Argumenty

`z1`: komplexní číslo

`z2`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z1` nebo `z2` není platné komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMSQRT`.

`IMPRODUCT`

`IMPRODUCT`

součin zadaných komplexních čísel

    IMPRODUCT(z1,z2,…)

##### Argumenty

`z1`: komplexní číslo

`z2`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud některé z čísel `z1`, `z2`,… není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMDIV`.

`IMREAL`

`IMREAL`

reálná část komplexního čísla `z`

    IMREAL(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMAGINARY`.

`IMSEC`

`IMSEC`

sekans komplexního čísla `z`

    IMSEC(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Popis

`IMSEC`(`z`) = 1/IMCOS(`z`).

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMCSC`, `IMCOT`.

`IMSECH`

`IMSECH`

hyperbolický sekans komplexního čísla `z`

    IMSECH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMCSCH`, `IMCOTH`.

`IMSIN`

`IMSIN`

sinus komplexního čísla `z`

    IMSIN(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMCOS`, `IMTAN`.

`IMSINH`

`IMSINH`

hyperbolický sinus komplexního čísla `z`

    IMSINH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMCOSH`, `IMTANH`.

`IMSQRT`

`IMSQRT`

druhá odmocnina komplexního čísla `z`

    IMSQRT(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMPOWER`.

`IMSUB`

`IMSUB`

rozdíl mezi dvěma komplexními čísly

    IMSUB(z1,z2)

##### Argumenty

`z1`: komplexní číslo

`z2`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z1` nebo `z2` není platné komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMSUM`.

`IMSUM`

`IMSUM`

součet daných komplexních čísel

    IMSUM(z1,z2,…)

##### Argumenty

`z1`: komplexní číslo

`z2`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud některé z čísel `z1`, `z2`,… není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMSUB`.

`IMTAN`

`IMTAN`

tangens komplexního čísla `z`

    IMTAN(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`IMSIN`, `IMCOS`.

`IMTANH`

`IMTANH`

hyperbolický tangens komplexního čísla `z`

    IMTANH(z)

##### Argumenty

`z`: komplexní číslo

##### Poznámka

Pokud `z` není komplexní číslo, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`IMSINH`, `IMCOSH`.

### Databázové

`DAVERAGE`

`DAVERAGE`

průměr z hodnot v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DAVERAGE(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DCOUNT`.

`DCOUNT`

`DCOUNT`

počet čísel v poli `pole` v databázei `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DCOUNT(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DAVERAGE`, `DCOUNTA`.

`DCOUNTA`

`DCOUNTA`

počet buněk s daty v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DCOUNTA(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DCOUNT`.

`DGET`

`DGET`

hodnota z pole `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DGET(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Poznámka

Pokud žádný ze záznamů nevyhovuje podmínkám, funkce `DGET` vrátí #HODNOTA!. Pokud podmínkám vyhovuje více záznamů, funkce `DGET` vrátí #ČÍSLO!.

##### Viz také

`DCOUNT`.

`DMAX`

`DMAX`

největší číslo v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DMAX(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DMIN`.

`DMIN`

`DMIN`

nejmenší číslo v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DMIN(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DCOUNT`.

`DPRODUCT`

`DPRODUCT`

součin všech hodnot v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DPRODUCT(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DSUM`.

`DSTDEV`

`DSTDEV`

výběrová směrodatná odchylka hodnot v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DSTDEV(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DSTDEVP`.

`DSTDEVP`

`DSTDEVP`

směrodatná odchylka souboru hodnot v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DSTDEVP(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DSTDEV`.

`DSUM`

`DSUM`

součet hodnot v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DSUM(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DPRODUCT`.

`DVAR`

`DVAR`

výběrový rozptyl hodnot v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DVAR(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DVARP`.

`DVARP`

`DVARP`

rozptyl souboru hodnot v poli `pole` v databázi `databáze` náležejících záznamům, které odpovídají kritériu `kritérium`

    DVARP(databáze,pole,kritérium)

##### Argumenty

`databáze`: rozsah, ve kterém řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole

`pole`: řetězec nebo celé číslo určujíc, které pole se má použít

`kritérium`: rozsah obsahující podmínky

##### Popis

`databáze` je rozsah, ve které řádky odpovídajících informací představují záznamy a sloupce dat představují pole. První řádek databáze obsahuje popisky pro jednotlivé sloupce.

`pole` je řetězec nebo celé číslo určující, které pole se má použít. Pokud je hodnota `pole` celé číslo n, pak se použije n-tý sloupec. Pokud je `pole` řetězec, pak se použije sloupec s odpovídajícím popiskem.

`kritérium` je rozsah obsahující podmínky. První řádek rozsahu `kritérium` by měl obsahovat popisky. Každý z popisků určuje, pro které pole jsou použity podmínky zadané v tomto sloupci. Každá buňka pod popiskem určuje podmínku, jako např. „>3“ nebo „<9“. Podmínku rovnosti stačí zadat jednoduše jako hodnotu, např. „3“ nebo „Julie“. Pro záznamy, které jsou posuzovány, musí splňovat všechny podmínky nejméně v jednom řádku z rozsahu `kritérium`.

##### Viz také

`DVAR`.

`GETPIVOTDATA`

`GETPIVOTDATA`

souhrnná data z kontingenční tabulky

    GETPIVOTDATA(kontingeční_tabulka,název_pole)

##### Argumenty

`kontingenční_tabulka`: rozsah buněk obsahující kontingenční tabulku

`název_pole`: název pole, pro které jsou požadována souhrnná data

##### Poznámka

Pokud nejsou souhrnná data k dispozici, funkce `GETPIVOTDATA` vrátí #ODKAZ!.

### Datum a čas

`ASCENSIONTHURSDAY`

`ASCENSIONTHURSDAY`

Úterý nanebevzetí v Gregoriánské kalendáři odpovídající liturgickému kalendáři římskokatolické církve

    ASCENSIONTHURSDAY(rok)

##### Argumenty

`rok`: rok v rozmezí 1582 a 9956, výchozí je rok s následujícím úterý Nanebevzetí

##### Poznámka

S dvoučíselnými roky je zacházeno stejně, jako kdekoliv jinde v aplikaci Gnumeric. Data před rokem 1904 mohou být navíc zakázána.

##### Viz také

`EASTERSUNDAY`.

`ASHWEDNESDAY`

`ASHWEDNESDAY`

Popeleční středa v Gregoriánské kalendáři odpovídající liturgickému kalendáři římskokatolické církve

    ASHWEDNESDAY(rok)

##### Argumenty

`rok`: rok v rozmezí 1582 a 9956, výchozí je rok s následující Popeleční středou

##### Poznámka

S dvoučíselnými roky je zacházeno stejně, jako kdekoliv jinde v aplikaci Gnumeric. Data před rokem 1904 mohou být navíc zakázána.

##### Viz také

`EASTERSUNDAY`.

`DATE`

`DATE`

vytvoří sériovou hodnotu data

    DATE(rok,měsíc,den)

##### Argumenty

`rok`: rok data

`měsíc`: měsíc v roce

`den`: den v měsící

##### Popis

Funkce `DATE` vytvoří sérii hodnot s kalendářními daty. 1. leden 1900 je sériová hodnota 1, 2.leden 1900 je sériová hodnota 2 atd. Kvůli kompatibilitě je sériová hodnota vyhrazená pro neexistující datum 29. února 1900.

##### Poznámka

Pokud je hodnota `měsíc` nebo `den` menší než 1 nebo příliš velká, příslušně se upraví rok a/nebo měsíc.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TODAY`, `YEAR`, `MONTH`, `DAY`.

`DATE2HDATE`

`DATE2HDATE`

hebrejské datum

    DATE2HDATE(datum)

##### Argumenty

`datum`: Gregoriánské datum, výchozí je dnešní

##### Viz také

`HDATE`, `DATE2HDATE_HEB`.

`DATE2HDATE_HEB`

`DATE2HDATE_HEB`

Hebrejské datum v hebrejštině

    DATE2HDATE_HEB(datum)

##### Argumenty

`datum`: Gregoriánské datum, výchozí je dnešní

##### Viz také

`DATE2HDATE`, `HDATE_HEB`.

`DATE2JULIAN`

`DATE2JULIAN`

číslo dne v Juliánském kalendáři pro zadané Gregoriánské datum

    DATE2JULIAN(datum)

##### Argumenty

`datum`: Gregoriánské datum, výchozí je dnešní

##### Viz také

`HDATE_JULIAN`.

`DATE2UNIX`

`DATE2UNIX`

Unixové časové razítko odpovídající datu `d`

    DATE2UNIX(d)

##### Argumenty

`d`: datum

##### Popis

Funkce `DATE2UNIX` převádí datum na Unixové časové razítko. Unixové časové razítko je počet sekund od půlnoci (0:00) 1. ledna 1970 GMT.

##### Viz také

`UNIX2DATE`, `DATE`.

`DATEDIF`

`DATEDIF`

rozdíl mezi daty

    DATEDIF(počáteční_datum,koncové_datum,interval)

##### Argumenty

`počáteční_datum`: počáteční sérová hodnota data

`koncové_datum`: koncová sériová hodnota data

`interval`: počítané jednotky

##### Popis

`DATEDIF` vrací dobu od data `počáteční_datum` do data `koncové_datum` podle jednotky určené údajem `interval`.

##### Poznámka

Pokud má `interval` hodnotu „y“, „m“ nebo „d“, pak je vzdálenost měřena v celých letech, měsících případně dnech. Pokud má `interval` hodnotu „ym“ nebo „yd“, pak je vzdálenost měřena v celých měsících případně dnech, ale s vyloučením jakýchkoliv rozdílů v roku. Pokud má `interval` hodnotu „md“, pak je vzdálenost měřena v celých dnech, ale s vyloučením jakýchkoliv rozdílů v měsících.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DAYS360`.

`DATEVALUE`

`DATEVALUE`

část s datem v rámci sériové hodnoty data a času

    DATEVALUE(sériová_hodnota)

##### Argumenty

`sériová_hodnota`: sériová hodnota data a času

##### Popis

`DATEVALUE` vrací ze sériové hodnoty data a času odpovídající sériovou hodnotu data.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TIMEVALUE`, `DATE`.

`DAY`

`DAY`

část se dnem v měsíci ze sériové hodnoty data a času

    DAY(datum)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

##### Popis

Funkce `DAY` vrací z data `datum` den v měsíci.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATE`, `YEAR`, `MONTH`.

`DAYS`

`DAYS`

rozdíl mezi daty ve dnech

    DAYS(koncové_datum,počáteční_datum)

##### Argumenty

`koncové_datum`: koncová sériová hodnota data

`počáteční_datum`: počáteční sérová hodnota data

##### Popis

Funkce `DAYS` vrací kladný nebo záporný počet dní v rozsahu od data `počáteční_datum` do data `koncové_datum`.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`DATEDIF`.

`DAYS360`

`DAYS360`

počet dní mezi daty

    DAYS360(počáteční_datum,koncové_datum,metoda)

##### Argumenty

`počáteční_datum`: počáteční sérová hodnota data

`koncové_datum`: koncová sériová hodnota data

`metoda`: způsob počítání

##### Popis

`DAYS360` vrací počet dní od data `počáteční_datum` do data `koncové_datum`.

##### Poznámka

Pokud je `metoda` rovno 0, což je výchozí, použije se americká metoda z MS Excel ™. Jedná se o poněkud komplikovanější průmyslový standard, kdy poslední den v únoru je pokládán za 30. den měsíce, ale pouze pro datum `počáteční_datum`. Pokud je `metoda` rovno 1, bude použit evropský způsob. V tom případě, pokud je dní v měsíci 31, bude to považováno za 30. Pokud je `metoda` rovno 2, bude použit americký způsob, ve kterém se pro obě data s únorem zachází stejně.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATEDIF`.

`EASTERSUNDAY`

`EASTERSUNDAY`

Velikonoční neděle v Gregoriánské kalendáři v souladu s liturgickým kalendářem římskokatolické církve

    EASTERSUNDAY(rok)

##### Argumenty

`rok`: rok v rozmezí 1582 a 9956, výchozí je rok s následující Velikonoční nedělí

##### Poznámka

S dvoučíselnými roky je zacházeno stejně, jako kdekoliv jinde v aplikaci Gnumeric. Data před rokem 1904 mohou být navíc zakázána.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Verze funkce `EASTERSUNDAY` s jedním argumentem je kompatibilní s aplikací OpenOffice pro data po roce 1904. Tato funkce není specifikována v ODF/OpenFormula.

##### Viz také

`ASHWEDNESDAY`.

`EDATE`

`EDATE`

posune datum o zadaný počet měsíců

    EDATE(datum,měsíce)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

`měsíce`: počet měsíců, může být i záporný

##### Popis

`EDATE` vrací `datum` posunuté dopředu nebo dozadu o počet měsíců určený hodnotou `měsíce`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATE`.

`EOMONTH`

`EOMONTH`

konec měsíce

    EOMONTH(datum,měsíce)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

`měsíce`: počet měsíců, může být i záporný

##### Popis

`EOMONTH` vrací sériovou hodnotu data pro konec měsíce zadaného v `datum` a posunutého vpřed nebo zpět o počet měsíců zadaných v `měsíce`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`EDATE`.

`GOODFRIDAY`

`GOODFRIDAY`

Velký pátek v Gregoriánské kalendáři odpovídající liturgickému kalendáři římskokatolické církve

    GOODFRIDAY(rok)

##### Argumenty

`rok`: rok v rozmezí 1582 a 9956, výchozí je rok s následujícím Velkým pátkem

##### Poznámka

S dvoučíselnými roky je zacházeno stejně, jako kdekoliv jinde v aplikaci Gnumeric. Data před rokem 1904 mohou být navíc zakázána.

##### Viz také

`EASTERSUNDAY`.

`HDATE`

`HDATE`

hebrejské datum

    HDATE(rok,měsíc,den)

##### Argumenty

`rok`: rok Gregoriánského data, výchozí je aktuální rok

`měsíc`: měsíc Gregoriánského data, výchozí je aktuální měsíc

`den`: den Gregoriánského data, výchozí je aktuální den

##### Viz také

`HDATE_HEB`, `DATE`.

`HDATE_DAY`

`HDATE_DAY`

Hebrejské datum pro Gregoriánské datum

    HDATE_DAY(rok,měsíc,den)

##### Argumenty

`rok`: rok Gregoriánského data, výchozí je aktuální rok

`měsíc`: měsíc Gregoriánského data, výchozí je aktuální měsíc

`den`: den Gregoriánského data, výchozí je aktuální den

##### Viz také

`HDATE_JULIAN`.

`HDATE_HEB`

`HDATE_HEB`

Hebrejské datum v hebrejštině

    HDATE_HEB(rok,měsíc,den)

##### Argumenty

`rok`: rok Gregoriánského data, výchozí je aktuální rok

`měsíc`: měsíc Gregoriánského data, výchozí je aktuální měsíc

`den`: den Gregoriánského data, výchozí je aktuální den

##### Viz také

`HDATE`, `DATE`.

`HDATE_JULIAN`

`HDATE_JULIAN`

číslo dne v Juliánském kalendáři pro zadané Gregoriánské datum

    HDATE_JULIAN(rok,měsíc,den)

##### Argumenty

`rok`: rok Gregoriánského data, výchozí je aktuální rok

`měsíc`: měsíc Gregoriánského data, výchozí je aktuální měsíc

`den`: den Gregoriánského data, výchozí je aktuální den

##### Viz také

`HDATE`.

`HDATE_MONTH`

`HDATE_MONTH`

Hebrejský měsíc Gregoriánského data

    HDATE_MONTH(rok,měsíc,den)

##### Argumenty

`rok`: rok Gregoriánského data, výchozí je aktuální rok

`měsíc`: měsíc Gregoriánského data, výchozí je aktuální měsíc

`den`: den Gregoriánského data, výchozí je aktuální den

##### Viz také

`HDATE_JULIAN`.

`HDATE_YEAR`

`HDATE_YEAR`

Hebrejský rok Gregoriánského data

    HDATE_YEAR(rok,měsíc,den)

##### Argumenty

`rok`: rok Gregoriánského data, výchozí je aktuální rok

`měsíc`: měsíc Gregoriánského data, výchozí je aktuální měsíc

`den`: den Gregoriánského data, výchozí je aktuální den

##### Viz také

`HDATE_JULIAN`.

`HOUR`

`HOUR`

spočítá hodinu z desetinného vyjádření dne

    HOUR(čas)

##### Argumenty

`čas`: čas v desetinné podobě

##### Popis

Funkce `HOUR` vypočítá hodinovou část z desetinného vyjádření dne daného časem `čas`. 0 až 24 hodinám dne odpovídá reálné číslo v rozsahu 0 až 1.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TIME`, `MINUTE`, `SECOND`.

`ISOWEEKNUM`

`ISOWEEKNUM`

číslo týdne dle ISO

    ISOWEEKNUM(datum)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

##### Popis

`ISOWEEKNUM` vypočítává číslo týdne v souladu se standardem ISO 8601. Týdny začínají od pondělí a týden 1 zahrnuje první úterý v roce.

##### Poznámka

1. leden je někdy v 52. nebo 53. týdnu předchozího roku. Podobně je někdy 31. prosinec v 1. týdnu následujícího roku.

##### Viz také

`ISOYEAR`, `WEEKNUM`.

`ISOYEAR`

`ISOYEAR`

rok odpovídající týdnu číslovanému dle ISO

    ISOYEAR(datum)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

##### Popis

`ISOYEAR` vypočítá rok, který odpovídá týdnu v souladu se standardem ISO 8601.

##### Poznámka

1. leden je někdy v 52. nebo 53. týdnu předchozího roku. Podobně je někdy 31. prosinec v 1. týdnu následujícího roku.

##### Viz také

`ISOWEEKNUM`, `YEAR`.

`MINUTE`

`MINUTE`

spočítá minuty z desetinného vyjádření dne

    MINUTE(čas)

##### Argumenty

`čas`: čas v desetinné podobě

##### Popis

Funkce `MINUTE` vypočítá minutovou část z desetinného vyjádření dne daného časem `čas`. 0 až 24 hodinám dne odpovídá reálné číslo v rozsahu 0 až 1.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TIME`, `HOUR`, `SECOND`.

`MONTH`

`MONTH`

část s měsícem ze sériové hodnoty data a času

    MONTH(datum)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

##### Popis

Funkce `MONTH` vrací z data `datum` část s měsícem.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATE`, `YEAR`, `DAY`.

`NETWORKDAYS`

`NETWORKDAYS`

počet pracovních dní v rozsahu

    NETWORKDAYS(počáteční_datum,koncové_datum,svátky,víkendy)

##### Argumenty

`počáteční_datum`: počáteční sérová hodnota data

`koncové_datum`: koncová sériová hodnota data

`svátky`: pole pracovních svátků

`víkend`: pole nul a jedniček určujících které ze dní (Ne, Po, Út, St, Čt, Pá, So) jsou víkendové, výchozí je {1,0,0,0,0,0,1}

##### Popis

`NETWORKDAYS` vypočítá počet dní v rozmezí od `počáteční_datum` do `koncové_datum`, přičemž přeskočí dny určené ve `víkend` jako volné a pracovní `svátky`.

##### Poznámka

Pokud je vstupní údaj `víkend` nenulový, odpovídající den týdne není pracovní.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel, pokud je poslední argument vynechán.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`WORKDAY`.

`NOW`

`NOW`

sériová hodnota data a času pro aktuální čas

    NOW()

##### Popis

Funkce `NOW` vrací sériovou hodnotu data a času pro okamžik, kdy je počítána. Když je výpočet prováděn znovu později, je hodnota jiná.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATE`.

`ODF.TIME`

`ODF.TIME`

vytvoří sériovou hodnotu času

    ODF.TIME(hodina,minuta,sekunda)

##### Argumenty

`hodina`: hodina

`minuta`: minuta

`sekunda`: sekunda

##### Popis

Funkce `ODF.TIME` vypočítá čas daný pomocí hodiny `hodina`, minuty `minuta` a sekundy `sekunda` do podoby desetinného číslo jako části dne.

##### Poznámka

Zatímco vrácená hodnota je automaticky naformátována do podoby času v rozmezí 0:00 a 24:00, základní hodnota sériového času může být libovolné číslo.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`TIME`, `HOUR`, `MINUTE`, `SECOND`.

`PENTECOSTSUNDAY`

`PENTECOSTSUNDAY`

Svatodušní nedělí v Gregoriánské kalendáři odpovídající liturgickému kalendáři římskokatolické církve

    PENTECOSTSUNDAY(rok)

##### Argumenty

`rok`: rok v rozmezí 1582 a 9956, výchozí je rok s následujícími Svatodušní nedělí

##### Poznámka

S dvoučíselnými roky je zacházeno stejně, jako kdekoliv jinde v aplikaci Gnumeric. Data před rokem 1904 mohou být navíc zakázána.

##### Viz také

`EASTERSUNDAY`.

`SECOND`

`SECOND`

spočítá sekundy z desetinného vyjádření dne

    SECOND(čas)

##### Argumenty

`čas`: čas v desetinné podobě

##### Popis

Funkce `SECOND` vypočítá sekundovou část z desetinného vyjádření dne daného časem `čas`. 0 až 24 hodinám dne odpovídá reálné číslo v rozsahu 0 až 1.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TIME`, `HOUR`, `MINUTE`.

`TIME`

`TIME`

vytvoří sériovou hodnotu času

    TIME(hodina,minuta,sekunda)

##### Argumenty

`hodina`: hodina z dne

`minuta`: minuta z dne

`sekunda`: sekunda z dne

##### Popis

Funkce `TIME` vypočítá desetinnou podobu času mezi půlnocí a časem daným hodinou `hodina`, minutou `minuta` a sekundou `sekunda`.

##### Poznámka

Zatímco vrácená hodnota je automaticky naformátována do podoby času v rozmezí 0:00 a 24:00, základní hodnota sériového času je číslo v rozmezí 0 a 1. Pokud je některá z hodnot `hodina`, `minuta` a `sekunda` záporná, je vráceno #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ODF.TIME`, `HOUR`, `MINUTE`, `SECOND`.

`TIMEVALUE`

`TIMEVALUE`

část s časem ze sériové hodnoty data a času

    TIMEVALUE(sériová_hodnota)

##### Argumenty

`sériová_hodnota`: sériová hodnota data a času

##### Popis

Funkce `TIMEVALUE` vrací ze sériové hodnoty data a času část obsahující čas.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATEVALUE`, `TIME`.

`TODAY`

`TODAY`

sériová hodnota data pro dnešní den

    TODAY()

##### Popis

Funkce `TODAY` vrací sériovou hodnotu data pro den, kdy je výpočet prováděn. Když je výpočet prováděn znovu jiný den, je i hodnota jiná.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATE`.

`UNIX2DATE`

`UNIX2DATE`

hodnota data odpovídající Unixovému časovému razítku `t`

    UNIX2DATE(t)

##### Argumenty

`t`: Unixové časové razítko

##### Popis

Funkce `UNIX2DATE` převádí Unixové časové razítko na odpovídající datum. Unixové časové razítko je počet sekund od půlnoci (0:00) 1. ledna 1970 GMT.

##### Viz také

`DATE2UNIX`, `DATE`.

`WEEKDAY`

`WEEKDAY`

den v týdnu

    WEEKDAY(datum,metoda)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

`metoda`: způsob počítání, výchozí je 1

##### Popis

Funkce `WEEKDAY` vrací z data `datum` den v týdnu. Hodnota `metoda` určuje, jak jsou dny počítány; výchozí je 1.

##### Poznámka

Pokud je `metoda` rovno 1, pak neděle je 1, pondělí je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 2, pak pondělí je 1, úterý je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 3, pak pondělí je 0, úterý je 1, atd. Pokud je `metoda` rovno 11, pak pondělí je 1, úterý je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 12, pak úterý je 1, středa je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 13, pak středa je 1, čtvrtek je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 14, pak čtvrtek je 1, pátek je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 15, pak pátek je 1, sobota je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 16, pak sobota je 1, neděle je 2, atd. Pokud je `metoda` rovno 17, pak neděle je 1, pondělí je 2, atd.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATE`, `ISOWEEKNUM`.

`WEEKNUM`

`WEEKNUM`

číslo týdne

    WEEKNUM(datum,metoda)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

`metoda`: způsob počítání, výchozí je 1

##### Popis

`WEEKNUM` vypočítá číslo týdne metodou `metoda`, jejíž výchozí hodnota je 1.

##### Poznámka

Pokud je `metoda` rovno 1, začínají se týdny počítat od neděle a 1. leden je 1. týden. Pokud je `metoda` rovno 2, začínají týdny od pondělí a 1. leden je 1. týden. Pokud je `metoda` rovno 150, použije se počítání dle ISO 8601.

##### Viz také

`ISOWEEKNUM`.

`WORKDAY`

`WORKDAY`

přidá pracovní dny

    WORKDAY(datum,dny,svátky,víkend)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

`dny`: počet dní, které se mají přidat

`svátky`: pole pracovních svátků

`víkend`: pole nul a jedniček určujících které ze dní (Ne, Po, Út, St, Čt, Pá, So) jsou víkendové, výchozí je {1,0,0,0,0,0,1}

##### Popis

`WORKDAY` posune datum `datum` o počet dní `dny`, přičemž během výpočtu přeskakuje dny určené ve `víkend` jako volné a dny pracovního volna `svátky`.

##### Poznámka

Hodnota `dny` může být záporná. Pokud je vstupní údaj `víkend` nenulový, odpovídající den týdne není pracovní.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel, pokud je poslední argument vynechán.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`NETWORKDAYS`.

`YEAR`

`YEAR`

část s rokem ze sériové hodnoty data a času

    YEAR(datum)

##### Argumenty

`datum`: sériová hodnota data

##### Popis

Funkce `YEAR` vrací z data `datum` část s rokem.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DATE`, `MONTH`, `DAY`.

`YEARFRAC`

`YEARFRAC`

část roků mezi daty vyjádřená jako zlomek

    YEARFRAC(počáteční_datum,koncové_datum,základna)

##### Argumenty

`počáteční_datum`: počáteční sérová hodnota data

`koncové_datum`: koncová sériová hodnota data

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`YEARFRAC` vypočítá počet dní od data `počáteční_datum` do data `koncové_datum` v souladu s kalendářem určeným argumentem `základna`, jehož výchozí hodnota je 0, a výsledek vyjádří jako zlomek z roků.

##### Poznámka

Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`DATE`.

### Inženýrské

`BASE`

`BASE`

řetězec číslic představující číslo `n` v číselné soustavě `b`

    BASE(n,b,délka)

##### Argumenty

`n`: celé číslo

`b`: základ číselné soustavy (2 ≤ `b` ≤ 36)

`délka`: minimální délka výsledného řetězce

##### Popis

`BASE` převede číslo `n` na řetězec s podobou čísla v číselné soustavě `b`. Na začátek jsou případně doplněny nuly, aby bylo dosaženo zadané délky `délka`.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`DECIMAL`.

`BESSELI`

`BESSELI`

Modifikovaná Besselova funkce prvního druhu řádu `α` v `x`

    BESSELI(X,α)

##### Argumenty

`X`: číslo

`α`: řád (libovolné nezáporné číslo)

##### Poznámka

Pokud `x` nebo `α` nejsou čísla, je vráceno #HODNOTA!. Pokud je `α` < 0, je vráceno #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní pouze v případě, že jsou použita celá čísla pro řad `α`.

##### Viz také

`BESSELJ`, `BESSELK`, `BESSELY`.

`BESSELJ`

`BESSELJ`

Besselova funkce prvního druhu řádu `α` v `x`

    BESSELJ(X,α)

##### Argumenty

`X`: číslo

`α`: řád (libovolné nezáporné celé číslo)

##### Poznámka

Pokud `x` nebo `α` nejsou čísla, je vráceno #HODNOTA!. Pokud je `α` < 0, je vráceno #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní pouze v případě, že jsou použita celá čísla pro řad `α`.

##### Viz také

`BESSELI`, `BESSELK`, `BESSELY`.

`BESSELK`

`BESSELK`

Modifikovaná Besselova funkce druhého druhu (MacDonaldova funkce) řádu `α` v `x`

    BESSELK(X,α)

##### Argumenty

`X`: číslo

`α`: řád (libovolné nezáporné číslo)

##### Poznámka

Pokud `x` nebo `α` nejsou čísla, je vráceno #HODNOTA!. Pokud je `α` < 0, je vráceno #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní pouze v případě, že jsou použita celá čísla pro řad `α`.

##### Viz také

`BESSELI`, `BESSELJ`, `BESSELY`.

`BESSELY`

`BESSELY`

Besselova funkce druhého druhu (Neumannova funkce) řádu `α` v `x`

    BESSELY(X,α)

##### Argumenty

`X`: číslo

`α`: řád (libovolné nezáporné celé číslo)

##### Poznámka

Pokud `x` nebo `α` nejsou čísla, je vráceno #HODNOTA!. Pokud je `α` < 0, je vráceno #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní pouze v případě, že jsou použita celá čísla pro řad `α`.

##### Viz také

`BESSELI`, `BESSELJ`, `BESSELK`.

`BIN2DEC`

`BIN2DEC`

desítková podoba dvojkového čísla `x`

    BIN2DEC(x)

##### Argumenty

`x`: číslo ve dvojkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo sestávající pouze z číslic 0 a 1

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DEC2BIN`, `BIN2OCT`, `BIN2HEX`.

`BIN2HEX`

`BIN2HEX`

šetnáctková podoba dvojkového čísla `x`

    BIN2HEX(x,místa)

##### Argumenty

`x`: číslo ve dvojkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo sestávající pouze z číslic 0 a 1

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `BIN2HEX` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `BIN2HEX` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`HEX2BIN`, `BIN2OCT`, `BIN2DEC`.

`BIN2OCT`

`BIN2OCT`

osmičková podoba dvojkového čísla `x`

    BIN2OCT(x,místa)

##### Argumenty

`x`: číslo ve dvojkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo sestávající pouze z číslic 0 a 1

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `BIN2OCT` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `BIN2OCT` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`OCT2BIN`, `BIN2DEC`, `BIN2HEX`.

`CONVERT`

`CONVERT`

převedená míra

    CONVERT(x,z,na)

##### Argumenty

`x`: číslo

`z`: jednotka (řetězec)

`na`: jednotka (řetězec)

##### Popis

`CONVERT` vrací převod z jednoho měrného systému na druhý. `x` je hodnota v jednotkách `z`, která je bude převedena na jednotky `na`.

`z` a `na` mohou být jedno z následujícího:

Váha a hmota:

„brton“ Imperiální tuna

„cwt“ Americká (krátká) hundredweight

„g“ Gram

„grain“ Grain

„hweight“ Imperiální (dlouhá) hundredweight

„LTON“ Imperiální (dlouhá) tuna

„sg“ Slug

„shweight“ Americká (krátká) hundredweight

„lbm“ Libra

„lcwt“ Imperiální (dlouhá) hundredweight

„u“ U (atomová hmotnost)

„uk_cwt“ Imperiální (dlouhá) hundredweight

„uk_ton“ Imperiální (dlouhá) tuna

„ozm“ Unce

„stone“ Krátká tuna

„ton“ Tuna

Vzdálenost:

„m“ Metr

„mi“ Statutární míle

„survey_mi“ Americká zeměměřičská míle

„Nmi“ Námořní míle

„in“ Palec

„ft“ Stopa

„yd“ Yard

„ell“ Anglický ell

„ang“ Angstrom

„ly“ Světelný rok

„pc“ Parsek

„parsec“ Parsek

„Pica“ Body pica

„Picapt“ Body pica

„picapt“ Body pica

„pica“ Pica

Čas:

„yr“ Rok

„day“ Den

„hr“ Hodina

„mn“ Minuta

„sec“ Sekunda

Tlak:

„Pa“ Pascal

„psi“ PSI

„atm“ Atmosféra

„Pa“ Pascal

„mmHg“ Milimetr rtuťového sloupce

„Torr“ Torr

Síla:

„N“ Newton

„dyn“ Dyne

„pond“ Pond

„lbf“ Librová síla

Energie:

„J“ Joule

„erg“ Erg

„c“ Termodynamická kalorie

„cal“ IT kalorie

„eV“ Elektron volt

„HPh“ Koňská síla za hodinu

„Wh“ Watt za hodinu

„flb“ Stopa-libra

„BTU“ BTU

Výkon:

„HP“ Koňská síla

„PS“ Metrická koňská síla (Pferdestärke)

„W“ Watt

Magnetizmus:

„T“ Tesla

„ga“ Gauss

Teplota:

„C“ Stupeň Celsia

„F“ Stupeň Fahrenheita

„K“ Stupeň Kelvina

„Rank“ Stupeň Rankina

„Reau“ Stupeň Réaumura

Objem:

„ts“ Teaspoon

„tspm“ Teaspoon (moderní, metrický)

„tbs“ Tablespoon

„oz“ Kapalná unce

„cup“ Cup

„pt“ Pinta

„us_pt“ Americká pinta

„uk_pt“ Imperiální (britská) pinta

„qt“ Quarta

„uk_qt“ Imperiální quarta

„gal“ Gallon

„uk_gal“ Imperiální gallon

„GRT“ Registrovaná tuna

„regton“ Registrovaná tuna

„MTON“ Nákladní tuna

„l“ Litr

„L“ Litr

„lt“ Litr

„ang3“ Kubický angstrom

„ang^3“ Kubický angstrom

„barrel“ Americký ropný barel (bbl)

„bushel“ Americký bushell

„ft3“ Krychlová stopa

„ft^3“ Krychlová stopa

„in3“ Krychlový palec

„in^3“ Krychlový palec

„ly3“ Krychlový světelný rok

„ly^3“ Krychlový světelný rok

„m3“ Krychlový metr

„m^3“ Krychlový metr

„mi3“ Krychlová míle

„mi^3“ Krychlová míle

„yd3“ Krychlový yard

„yd^3“ Krychlový yard

„Nmi3“ Krychlová námořní míle

„Nmi^3“ Krychlová námořní míle

„Picapt3“ Krychlová pica

„Picapt^3“ Krychlová pica

„Pica3“ Krychlová pica

„Pica^3“ Krychlová pica

Plocha:

„uk_acre“ Akr

„us_acre“ Americký zeměměřičský akr

„ang2“ Čtverečný angstrom

„ang^2“ Čtverečný angstrom

„ar“ Ar

„ha“ Hektar

„in2“ Čtverečný palec

„in^2“ Čtverečný palec

„ly2“ Čtverečný světelný rok

„ly^2“ Čtverečný světelný rok

„m2“ Čtverečný metr

„m^2“ Čtverečný metr

„Morgen“ Jitro (Severoněmecký spolek)

„mi2“ Čtverečná míle

„mi^2“ Čtverečná míle

„Nmi2“ Čtverečná námořní míle

„Nmi^2“ Čtverečná námořní míle

„Picapt2“ Čtverečná pica

„Picapt^2“ Čtverečná pica

„Pica2“ Čtverečná pica

„Pica^2“ Čtverečná pica

„yd2“ Čtverečný yard

„yd^2“ Čtverečný yard

Informace:

„bit“ Bit

„byte“ Bajt

Rychlost:

„admkn“ Námořní uzel

„kn“ Uzel

„m/h“ Metry za hodinu

„m/hr“ Metry za hodinu

„m/s“ Metry za sekundu

„m/sec“ Metry za sekundu

„mph“ Míle za hodinu

Pro metrické jednotky lze použít následující předpony:

„Y“ yotta 1E+24

„Z“ zetta 1E+21

„E“ exa 1E+18

„P“ peta 1E+15

„T“ tera 1E+12

„G“ giga 1E+09

„M“ mega 1E+06

„k“ kilo 1E+03

„h“ hekto 1E+02

„e“ deka 1E+01

„d“ deci 1E-01

„c“ centi 1E-02

„m“ milli 1E-03

„u“ micro 1E-06

„n“ nano 1E-09

„p“ pico 1E-12

„f“ femto 1E-15

„a“ atto 1E-18

„z“ zepto 1E-21

„y“ yocto 1E-24

Pro informační jednotky lze použít následující předpony:

„Yi“ yobi 2^80

„Zi“ zebi 2^70

„Ei“ exbi 2^60

„Pi“ pebi 2^50

„Ti“ tebi 2^40

„Gi“ gibi 2^30

„Mi“ mebi 2^20

„ki“ kibi 2^10

##### Poznámka

Pokud jsou `z` a `na` rozdílných typů, funkce `CONVERT` vrací #N/A!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel (vyjma „picapt“).

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

`DEC2BIN`

`DEC2BIN`

dvojková podoba desítkového čísla `x`

    DEC2BIN(x,místa)

##### Argumenty

`x`: celé číslo (−513 < `x` < 512)

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa` a `x` je nezáporné, `DEC2BIN` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `DEC2BIN` hodnotu #ČÍSLO!.

Když je `místa` zadáno a `x` je záporné, je `místa` ignorováno.

##### Poznámka

Pokud je `x` < −512 nebo `x` > 511, funkce `DEC2BIN` vrací #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`BIN2DEC`, `DEC2OCT`, `DEC2HEX`.

`DEC2HEX`

`DEC2HEX`

šestnáctková podoba desítkového čísla `x`

    DEC2HEX(x,místa)

##### Argumenty

`x`: celé číslo

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `DEC2HEX` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `DEC2HEX` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`HEX2DEC`, `DEC2BIN`, `DEC2OCT`.

`DEC2OCT`

`DEC2OCT`

osmičková podoba desítkového čísla `x`

    DEC2OCT(x,místa)

##### Argumenty

`x`: celé číslo

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `DEC2OCT` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `DEC2OCT` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`OCT2DEC`, `DEC2BIN`, `DEC2HEX`.

`DECIMAL`

`DECIMAL`

desítková podoba čísla `x`

    DECIMAL(x,základ)

##### Argumenty

`x`: číslo v číselné soustavě `základ`

`základ`: základ číselné soustavy čísla `x`, (2 ≤ `základ` ≤ 36)

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`BASE`.

`DELTA`

`DELTA`

Kroneckerova funkce delta

    DELTA(x0,x1)

##### Argumenty

`x0`: číslo

`x1`: číslo, výchozí je 0

##### Popis

`DELTA` vrací 1, když `x1` = `x0`, a 0 v ostatních případech.

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů nečíselný, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`EXACT`, `GESTEP`.

`ERF`

`ERF`

Gaussova chybová funkce

    ERF(dolní,horní)

##### Argumenty

`dolní`: dolní limit integrálu, výchozí je 0

`horní`: horní limit integrálu

##### Popis

`ERF` vrací 2 : √π . integrál od `dolní` do `horní` z exp(-t.t) dt

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel, pokud jsou poskytnuty dva argumenty a žádný není záporný.

##### Viz také

`ERFC`.

`ERFC`

`ERFC`

Komplementární Gaussova chybová funkce

    ERFC(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`ERFC` vrací 2 : √π . integrál od `x` do ∞ z exp(-t.t) dt

##### Viz také

`ERF`.

`GESTEP`

`GESTEP`

skoková funkce vyhodnocující číslo `x0` s prahem `x1`

    GESTEP(x0,x1)

##### Argumenty

`x0`: číslo

`x1`: číslo, výchozí je 0

##### Popis

`GESTEP` vrací 1, když je `x1` ≤ `x0` a 0 v ostatních případech.

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů nečíselný, je vráceno #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DELTA`.

`HEX2BIN`

`HEX2BIN`

dvojková podoba šestnáctkového čísla `x`

    HEX2BIN(x,místa)

##### Argumenty

`x`: číslo v šestnáctkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo, pokud nejsou zapotřebí číslice A až F

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `HEX2BIN` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `HEX2BIN` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BIN2HEX`, `HEX2OCT`, `HEX2DEC`.

`HEX2DEC`

`HEX2DEC`

desítková podoba šestnáctkového čísla `x`

    HEX2DEC(x)

##### Argumenty

`x`: číslo v šestnáctkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo, pokud nejsou zapotřebí číslice A až F

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DEC2HEX`, `HEX2BIN`, `HEX2OCT`.

`HEX2OCT`

`HEX2OCT`

osmičková podoba šestnáctkového čísla `x`

    HEX2OCT(x,místa)

##### Argumenty

`x`: číslo v šestnáctkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo, pokud nejsou zapotřebí číslice A až F

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `HEX2OCT` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `HEX2OCT` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`OCT2HEX`, `HEX2BIN`, `HEX2DEC`.

`HEXREP`

`HEXREP`

šestnáctková podoba číselné hodnoty

    HEXREP(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`HEXREP` vrací řetězec s šestnáctkovou podobou čísla `x`.

##### Poznámka

Tato funkce je určena pro ladění. Formát výsledku se může měnit a je závislý i na tom, jak je aplikace Gnumeric přeložena.

`INVSUMINV`

`INVSUMINV`

převrácená hodnota součtu převrácených hodnot argumentů

    INVSUMINV(x0,x1,…)

##### Argumenty

`x0`: nezáporné číslo

`x1`: nezáporné číslo

##### Popis

Funkce `INVSUMINV` vypočítá převrácenou (inverzní) hodnotu ze součtu převrácených (inverzních) hodnot všech svých argumentů.

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů záporný, je vrácena hodnota #HODNOTA!.

Pokud je některý z argumentů nulový, je vrácena nula.

##### Viz také

`HARMEAN`.

`OCT2BIN`

`OCT2BIN`

dvojková podoba osmičkového čísla `x`

    OCT2BIN(x,místa)

##### Argumenty

`x`: číslo v osmičkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `OCT2BIN` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `OCT2BIN` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BIN2OCT`, `OCT2DEC`, `OCT2HEX`.

`OCT2DEC`

`OCT2DEC`

desítková podoba osmičkového čísla `x`

    OCT2DEC(x)

##### Argumenty

`x`: číslo v osmičkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DEC2OCT`, `OCT2BIN`, `OCT2HEX`.

`OCT2HEX`

`OCT2HEX`

šestnáctková podoba osmičkového čísla `x`

    OCT2HEX(x,místa)

##### Argumenty

`x`: číslo v osmičkové soustavě, buď jako řetězec nebo jako číslo

`místa`: počet číslic

##### Popis

Pokud je zadán počet `místa`, `OCT2HEX` doplní výsledek nulami, aby bylo dosaženo přesně počtu `místa` číslic. Pokud to není možné, vrátí `OCT2HEX` hodnotu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`HEX2OCT`, `OCT2BIN`, `OCT2DEC`.

### Erlang

`DIMCIRC`

`DIMCIRC`

počet požadovaných vedení

    DIMCIRC(provoz,gos)

##### Argumenty

`provoz`: počet volání

`gos`: úroveň služby

##### Popis

`DIMCIRC` vrací počet vedení požadovaných pro daný počet volán `provoz`, aby byla zajištěna úroveň (kvalita obsluhy) služby `gos`.

##### Viz také

`OFFCAP`, `OFFTRAF`, `PROBBLOCK`.

`OFFCAP`

`OFFCAP`

přenosová kapacita

    OFFCAP(spoje,gos)

##### Argumenty

`spoje`: počet vedení

`gos`: úroveň služby

##### Popis

`OFFCAP` vrací přenosovou kapacitu danou počtem vedení `spoje` s úrovní (kvalitou poskytování) služby `gos`.

##### Viz také

`DIMCIRC`, `OFFTRAF`, `PROBBLOCK`.

`OFFTRAF`

`OFFTRAF`

odhadovaný počet nabízených volání

    OFFTRAF(provoz,spoje)

##### Argumenty

`provoz`: počet uskutečněných volání

`spoje`: počet vedení

##### Popis

`OFFTRAF` vrací odhadovaný počet nabízených volání daných počtem uskutečněných volání `provoz` (zjištěných měřením) na počtu vedení `spoje`.

##### Poznámka

`provoz` nesmí překročit `spoje`.

##### Viz také

`PROBBLOCK`, `DIMCIRC`, `OFFCAP`.

`PROBBLOCK`

`PROBBLOCK`

pravděpodobnost obsazení

    PROBBLOCK(provoz,spoje)

##### Argumenty

`provoz`: počet volání

`spoje`: počet vedení

##### Popis

`PROBBLOCK` vrací pravděpodobnost obsazení, když počet volání `provoz` zatíží počet vedení `spoje`.

##### Poznámka

`provoz` nesmí překročit `spoje`.

##### Viz také

`OFFTRAF`, `DIMCIRC`, `OFFCAP`.

### Finanční

`ACCRINT`

`ACCRINT`

nahromaděný úrok

    ACCRINT(emise,první_výplata,vypořádání,úrok,hodnota,četnost,základna,výpočetní_metoda)

##### Argumenty

`emise`: datum emise

`první_výplata`: datum platby prvního úroku

`vypořádání`: datum vypořádání

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`hodnota`: nominální hodnota, výchozí je 1 000 Kč

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna, výchozí je 0

`výpočetní_metoda`: způsob výpočtu, výchozí je PRAVDA

##### Popis

Pokud je `první_výplata` < `vypořádání` a `výpočetní_metoda` je PRAVDA, pak funkce `ACCRINT` vrátí součet nahromaděných úroků ve všech obdobích placení kupónů od data `emise` po datum `vypořádání`.

Pokud je `první_výplata` < `vypořádání` a `výpočetní_metoda` je NEPRAVDA, pak funkce `ACCRINT` vrátí součet nahromaděných úroků ve všech období placení kupónů od data platby `první_výplata` po datum `vypořádání`.

V ostatních případech funkce `ACCRINT` vrací součet nahromaděných úroků ve všech kupónových obdobích od data `emise` po datum `vypořádání`.

##### Poznámka

Argument `četnost` musí být 1 nebo 2 nebo 4, ale přesná hodnota nemá vliv na výsledek. Datum `emise` musí předcházet jak datu `první_výplata`, tak datu `vypořádání`. `četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`ACCRINTM`.

`ACCRINTM`

`ACCRINTM`

nahromaděný úrok

    ACCRINTM(emise,splatnost,úrok,hodnota,základna)

##### Argumenty

`emise`: datum emise

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`hodnota`: nominální hodnota

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`ACCRINTM` vypočítá nahromaděný úrok od data `emise` do data `splatnost`.

##### Poznámka

Výchozí nominální `hodnota` je 1 000 Kč. Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`ACCRINT`.

`AMORDEGRC`

`AMORDEGRC`

odpis hodnoty aktiva používající konvence francouzského účetnictví

    AMORDEGRC(cena,datum_nákupu,první_období,zůstatek,období,odpis,základna)

##### Argumenty

`cena`: počáteční cena aktiva

`datum_nákupu`: datum nákupu

`první_období`: konec prvního období

`zůstatek`: zůstatková hodnota

`období`: předmětné období

`odpis`: odpisová sazba

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`AMORDEGRC` vypočítá odpisy aktiva v souladu s konvencemi francouzského účetnictví. Aktiva nakoupená uprostřed období se v účetnictví odepíší lineárně. To je podobné jako u funkce `AMORLINC`, vyjma toho, že koeficient odpisu závisí na životnosti aktiva.

Použité odpisové koeficienty jsou:

1,0 při očekávané životnosti menší než 3 roky,

1,5 při očekávané životnosti nejméně 3 roky, ale méně než 5 let

2,0 při očekávané životnosti nejméně 5 let, ale méně než 6 let

2,5 při očekávané životnosti větší než 6 let

##### Poznámka

Pro dvě poslední období jsou použita speciální odpisová pravidla, která mají za následek možné celkové odpisy převyšující rozdíl `cena` – `zůstatek`. Název funkce je zkratkou z francouzského AMORtissement DEGRessif Comptabilite. Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`AMORLINC`.

`AMORLINC`

`AMORLINC`

odpis hodnoty aktiva používající konvence francouzského účetnictví

    AMORLINC(cena,datum_nákupu,první_období,zůstatek,období,odpis,základna)

##### Argumenty

`cena`: počáteční cena aktiva

`datum_nákupu`: datum nákupu

`první_období`: konec prvního období

`zůstatek`: zůstatková hodnota

`období`: předmětné období

`odpis`: odpisová sazba

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`AMORLINRC` vypočítá odpisy aktiva v souladu s konvencemi francouzského účetnictví. Aktiva nakoupená uprostřed období se v účetnictví odepíší poměrně.

##### Poznámka

Název funkce je zkratkou z francouzského AMORtissement LINeaire Comptabilite. Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`AMORDEGRC`.

`COUPDAYBS`

`COUPDAYBS`

počet dní od začátku období placení kupónů do data vypořádání

    COUPDAYBS(vypořádání,splatnost,četnost,základna,konec_měsíce)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

`konec_měsíce`: příznak konce měsíce

##### Popis

`COUPDAYBS` vypočítá počet dní od začátku období placení kupónů do data vypořádání.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`COUPDAYS`.

`COUPDAYS`

`COUPDAYS`

počet dnů v období placení kupónů, které obsahuje den vypořádání

    COUPDAYS(vypořádání,splatnost,četnost,základna,konec_měsíce)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

`konec_měsíce`: příznak konce měsíce

##### Popis

`COUPDAYS` vypočítá počet dnů v období placení kupónů, které obsahuje den vypořádání.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`COUPDAYBS`, `COUPDAYSNC`.

`COUPDAYSNC`

`COUPDAYSNC`

počet dnů od data vypořádání do následujícího data placení kupónu

    COUPDAYSNC(vypořádání,splatnost,četnost,základna,konec_měsíce)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

`konec_měsíce`: příznak konce měsíce

##### Popis

`COUPDAYSNC` vypočítá počet dnů od data vypořádání do následujícího data placení kupónu.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`COUPDAYS`, `COUPDAYBS`.

`COUPNCD`

`COUPNCD`

následující datum placení kupónu po datu vypořádání

    COUPNCD(vypořádání,splatnost,četnost,základna,konec_měsíce)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

`konec_měsíce`: příznak konce měsíce

##### Popis

`COUPNCD` vypočítá následující datum placení kupónu po datu vypořádání.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`COUPPCD`, `COUPDAYS`, `COUPDAYBS`.

`COUPNUM`

`COUPNUM`

počet kupónů

    COUPNUM(vypořádání,splatnost,četnost,základna,konec_měsíce)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

`konec_měsíce`: příznak konce měsíce

##### Popis

`COUPNUM` vypočítá počet kupónů splatných mezi datem vypořádání a datem splatnosti, výsledek zaokrouhlí nahoru.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`COUPNCD`, `COUPPCD`.

`COUPPCD`

`COUPPCD`

poslední datum placení kupónu před datem vypořádání

    COUPPCD(vypořádání,splatnost,četnost,základna,konec_měsíce)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

`konec_měsíce`: příznak konce měsíce

##### Popis

`COUPPCD` vypočítá datum placení kupónu předcházející datu vypořádání.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`COUPNCD`, `COUPDAYS`, `COUPDAYBS`.

`CUM_BIV_NORM_DIST`

`CUM_BIV_NORM_DIST`

hromadné dvourozměrné normální rozdělení

    CUM_BIV_NORM_DIST(a,b,korelace)

##### Argumenty

`a`: omezení pro první náhodnou proměnnou

`b`: omezení pro druhou náhodnou proměnnou

`korelace`: correlation of the two random variables

##### Popis

`CUM_BIV_NORM_DIST` vypočítá pravděpodobnost, že dvě standardní normální rozdělení náhodných proměnných s korelací `korelace` jsou, co se každé týče, menší než `a` a `b`.

`CUMIPMT`

`CUMIPMT`

platba kumulovaného úroku

    CUMIPMT(úrok,počet_období,půjčka,začátek,konec,typ)

##### Argumenty

`úrok`: úroková míra za období

`pocet_období`: počet období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`začátek`: první období, pro které se akumuluje

`konec`: poslední období, pro které se akumuluje

`typ`: typ platby

##### Popis

`CUMIPMT` vypočítá kumulovaný úrok z půjčky vyplacený v rozmezí doby `začátek` až `konec`.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`IPMT`.

`CUMPRINC`

`CUMPRINC`

kumulovaná jistina

    CUMPRINC(úrok,počet_období,půjčka,začátek,konec,typ)

##### Argumenty

`úrok`: úroková míra za období

`pocet_období`: počet období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`začátek`: první období, pro které se akumuluje

`konec`: poslední období, pro které se akumuluje

`typ`: typ platby

##### Popis

`CUMPRINC` vypočítá kumulativní jistinu půjčky splacenou v rozmezí doby `začátek` až `konec`.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`PPMT`.

`DB`

`DB`

odpis aktiva

    DB(cena,zůstatek,životnost,období,měsíce)

##### Argumenty

`cena`: počáteční cena aktiva

`zůstatek`: zůstatková hodnota

`životnost`: počet období

`období`: předmětné období

`měsíce`: počet měsíců v prvním roce odepisování

##### Popis

`DB` vypočítá odpis aktiva za zadané období pomocí degresivní metody odpisu s pevným zůstatkem.

##### Viz také

`DDB`, `SLN`, `SYD`.

`DDB`

`DDB`

odpis aktiva

    DDB(cena,zůstatek,životnost,období,faktor)

##### Argumenty

`cena`: počáteční cena aktiva

`zůstatek`: zůstatková hodnota

`životnost`: počet období

`období`: předmětné období

`faktor`: míra poklesu zůstatku

##### Popis

`DDB` vypočítá odpis aktiva za zadané období pomocí dvojité degresivní metody odpisu.

##### Viz také

`DB`, `SLN`, `SYD`.

`DISC`

`DISC`

diskontní sazba

    DISC(vypořádání,splatnost,hodnota,záruč_cena,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`hodnota`: cena cenného papíru o nominální hodnotě 100 Kč

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`DISC` vypočítá diskontní sazbu cenného papíru.

##### Poznámka

`záruč_cena` je hodnota záruky za cenný papír o nominální hodnotě 100 Kč. Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`PRICEMAT`.

`DOLLARDE`

`DOLLARDE`

převod na desetinné vyjádření částky

    DOLLARDE(zlomková_částka,zlomek)

##### Argumenty

`zlomková_částka`: částka k převodu

`zlomek`: jmenovatel zlomku

##### Popis

`DOLLARDE` převádí částku v podobě zlomku na částku v desetinném vyjádření. Jde o funkci inverzní k `DOLLARFR`.

##### Viz také

`DOLLARFR`.

`DOLLARFR`

`DOLLARFR`

převod na zlomkové vyjádření částky

    DOLLARFR(desetinná_částka,zlomek)

##### Argumenty

`desetinná_částka`: částka k převodu

`zlomek`: jmenovatel zlomku

##### Popis

`DOLLARFR` převádí desetinou částku na zlomek, který představuje číslice za desetinnou čárkou. Například 2/8 by byly prezentovány jako 0,2, zatímco 3/16 by byly prezentovány jako 0,03. Jde o funkci inverzní k `DOLLARDE`.

##### Viz také

`DOLLARDE`.

`DURATION`

`DURATION`

(Macaulayva) durace cenného papíru

    DURATION(vypořádání,splatnost,kupón,výnos,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`kupón`: roční kupónová sazba

`výnos`: roční výnos cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`MDURATION` vypočítá (Macaulayovu) duraci cenného papíru.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`MDURATION`, `G_DURATION`.

`EFFECT`

`EFFECT`

efektivní roční úroková sazba

    EFFECT(úrok,počet_období)

##### Argumenty

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`počet_období`: počet období použitých pro skládání

##### Popis

`EFFECT` vypočítá efektivní roční úrokovou sazbu za pomocí vzorce (1 + `úrok`:`počet_období`)^`počet_období` - 1.

##### Viz také

`NOMINAL`.

`EURO`

`EURO`

hodnota odpovídající 1 Euru

    EURO(měna)

##### Argumenty

`měna`: třípísmenný kód měny

##### Popis

`EURO` vypočítá částku národní měny odpovídající 1 euru pro národní měny, které byly nahrazeny eurem při jeho zavedení.

##### Poznámka

`měna` musí být jedna z následujících: ATS (Rakousko), BEF (Belgie), CYP (Kypr), DEM (Německo), EEK (Estonsko), ESP (Španělsko), EUR (Euro), FIM (Finsko), FRF (Francie), GRD (Řecko), IEP (Irsko), ITL (Itálie), LUF (Lucembursko), MTL (Malta), NLG (Nizozemsko), PTE (Portugalsko), SIT (Slovinsko), nebo SKK (Slovensko).

##### Viz také

`EUROCONVERT`.

`EUROCONVERT`

`EUROCONVERT`

převod částky z jedné měny do druhé před zavedením eura

    EUROCONVERT(n,zdroj,cíl,úplná_přesnost,přesnost_výměry)

##### Argumenty

`n`: částka

`zdroj`: třípísmenný kód měny

`cíl`: třípísmenný kód měny

`úplná_presnost`: zda poskytuje úplnou přesnost; výchozí je nepravda

`přesnost_výměry`: počet míst (nejméně 3), na které se má zaokrouhlit výsledek převodu zdrojové měny na euro; výchozí je nezaokrouhlovat

##### Popis

`EUROCONVERT` převádí částku `n` v měně `zdroj` na měnu `cíl`. Použité kurzy jsou ty, které byly vyhlášeny jako oficiální při zavádění Eura.

##### Poznámka

Pokud je `úplná_přesnost pravda`, pak výsledek není zaokrouhlen; pokud je nepravda, je výsledek zaokrouhlen na 0 nebo 2 desetinná místa, v závislosti na cílové měně; výchozí je nepravda. `zdroj` a `cíl` musí být jednou z měn uvedených u funkce EURO.

##### Viz také

`EURO`.

`FV`

`FV`

budoucí hodnota

    FV(úrok,počet_období,splátka,souč_hodnota,typ)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní úroková sazba za období

`pocet_období`: počet období

`splátka`: splátka za každé období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`typ`: typ platby

##### Popis

`FV` vypočítá budoucí hodnotu pro `souč_hodnota` posunutou o `počet_období` do budoucna, přičemž předpokládá pravidelné splátky ve výši `splátka` a úrokovou sazbu `úrok` za období.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`PV`.

`FVSCHEDULE`

`FVSCHEDULE`

budoucí hodnota

    FVSCHEDULE(hodnota,sazby)

##### Argumenty

`hodnota`: počáteční hodnota

`sazby`: řada úrokových sazeb

##### Popis

`FVSCHEDULE` vypočítá budoucí hodnotu pro počáteční hodnotu `hodnota` po aplikaci řady složených úrokových sazeb.

##### Viz také

`FV`.

`G_DURATION`

`G_DURATION`

délka trvání investice

    G_DURATION(úrok,souč_hodnota,bud_hodnota)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`souč_hodnota`: současná hodnota

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

##### Popis

`G_DURATION` vypočítá počet period potřebných k tomu, aby investice dosáhla požadovanou hodnotu.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`G_DURATION` je funkce OpenFormula `PDURATION`.

##### Viz také

`FV`, `PV`, `DURATION`, `MDURATION`.

`INTRATE`

`INTRATE`

úroková sazba

    INTRATE(vypořádání,splatnost,investice,záruč_cena,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`investice`: částka zaplacená při splatnosti

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`INTRATE` vypočítá úrokovou sazbu plně investovaného cenného papíru.

##### Poznámka

Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`RECEIVED`.

`IPMT`

`IPMT`

platba úroků za období

    IPMT(úrok,období,počet_období,souč_hodnota,bud_hodnota,typ)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`období`: číslo období

`pocet_období`: počet období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

`typ`: typ platby

##### Popis

`IPMT` vypočítá část úroků z roční splátky za zadané `období`.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`PPMT`.

`IRR`

`IRR`

interní výnosnost

    IRR(hodnoty,odhad)

##### Argumenty

`hodnoty`: pohyb financí

`odhad`: předběžný odhad, co by mělo vyjít

##### Popis

`IRR` vypočítá interní výnosnost peněžního toku s pravidelnými platbami. V `hodnoty` jsou uvedeny výdaje (záporné hodnoty) a příjmy (kladné hodnoty) platící pro každé období.

##### Poznámka

Volitelný argument `odhad` je zapotřebí, protože může vyjít více platných výsledků. Jeho výchozí hodnota je 10 %.

##### Viz také

`XIRR`.

`ISPMT`

`ISPMT`

platba úroků za období

    ISPMT(úrok,období,počet_obdibí,souč_hodnota)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`období`: číslo období

`pocet_období`: počet období

`souč_hodnota`: současná hodnota

##### Popis

`ISPMT` vypočítá úrok zaplacený v zadaném `období`.

##### Viz také

`PV`.

`MDURATION`

`MDURATION`

modifikovaná (Macaulayva) durace cenného papíru

    MDURATION(vypořádání,splatnost,kupón,výnos,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`kupón`: roční kupónová sazba

`výnos`: roční výnos cenného papíru

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`MDURATION` vypočítá modifikovanou (Macaulayovu) duraci cenného papíru.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`DURATION`, `G_DURATION`.

`MIRR`

`MIRR`

modifikované interní hodnocení návratnosti

    MIRR(hodnoty,finance,investice)

##### Argumenty

`hodnoty`: pohyb financí

`finance`: úroková sazba pro finanční náklady

`reinvestice`: úroková sazba pro reinvestice

##### Popis

Funkce `MIRR` vypočítá modifikované interní hodnocení návratnosti pravidelných peněžních plateb.

##### Viz také

`IRR`, `XIRR`.

`NOMINAL`

`NOMINAL`

nominální roční úroková sazba

    NOMINAL(úrok,počet_období)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`počet_období`: počet období použitých pro skládání

##### Popis

`NOMINAL` vypočítá nominální roční úrokovou sazbu z efektivní úrokové sazby.

##### Viz také

`EFFECT`.

`NPER`

`NPER`

počet období

    NPER(úrok,splátka,souč_hodnota,bud_hodnota,typ)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`splátka`: splátka za každé období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

`typ`: typ platby

##### Popis

`NPER` vypočítá počet období investice založené na pravidelných konstantních splátkách a konstantním roční úrokové míře.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`PV`, `FV`.

`NPV`

`NPV`

čistá současná hodnota

    NPV(úrok,hodnota1,hodnota2,…)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní úroková sazba za období

`hodnota1`: peněžní tok za období 1

`hodnota2`: peněžní tok za období 2

##### Popis

`NPV` vypočítá čistou současnou hodnotu peněžního toku.

##### Viz také

`PV`.

`ODDFPRICE`

`ODDFPRICE`

cena cenného papíru, který má odlišné první období

    ODDFPRICE(vypořádání,splatnost,emise,první_výplata,úrok,výnos,záruč_cena:,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`emise`: datum emise

`první_výplata`: datum vyplacení prvních úroků

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`výnos`: roční výnos cenného papíru

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`ODDFPRICE` vypočítá cenu cenného papíru v nominální hodnotě 100 Kč, u kterého jsou úroky vypláceny pravidelně, ale má odlišné první období.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`ODDLPRICE`, `ODDFYIELD`.

`ODDFYIELD`

`ODDFYIELD`

výnos cenného papíru, který má odlišné první období

    ODDFYIELD(vypořádání,splatnost,emise,první_výplata,úrok,cena,záruč_cena,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`emise`: datum emise

`první_výplata`: datum vyplacení prvních úroků

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`price`: cena cenného papíru

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`ODDFYIELD` vypočítá výnos cenného papíru v nominální hodnotě 100 Kč, u kterého jsou úroky vypláceny pravidelně, ale má odlišné první období.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`ODDFPRICE`, `ODDLYIELD`.

`ODDLPRICE`

`ODDLPRICE`

cena cenného papíru, který má odlišné poslední období

    ODDLPRICE(vypořádání,splatnost,poslední_výplata,úrok,výnos,záruč_cena,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`poslední_výplata`: datum vyplacení posledních úroků

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`výnos`: roční výnos cenného papíru

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`ODDLPRICE` vypočítá cenu cenného papíru v nominální hodnotě 100 Kč, u kterého jsou úroky vypláceny pravidelně, ale má odlišné poslední období.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`YIELD`, `DURATION`.

`ODDLYIELD`

`ODDLYIELD`

výnos cenného papíru, který má odlišné poslední období

    ODDLYIELD(vypořádání,splatnost,poslední_výplata:,úrok,cena,záruč_cena,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`poslední_výplata`: datum vyplacení posledních úroků

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`price`: cena cenného papíru

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`ODDLYIELD` vypočítá výnos cenného papíru v nominální hodnotě 100 Kč, u kterého jsou úroky vypláceny pravidelně, ale má odlišné poslední období.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`YIELD`, `DURATION`.

`OPT_2_ASSET_CORRELATION`

`OPT_2_ASSET_CORRELATION`

teoretická cena opce na 2 aktiva s korelací `korelace`

    OPT_2_ASSET_CORRELATION(kupní_prodejní,spot1,spot2,strike1,strike2,doba,náklady1,náklady2,rate,volatilita1,volatilita2,korelace)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot1`: spotová cena podkladového aktiva první opce

`spot2`: spotová cena podkladového aktiva druhé opce

`strike1`: realizační cena první opce

`strike2`: realizační cena druhé opce

`doba`: doba do splatnosti v letech

`náklady1`: čisté náklady na držení podkladového aktiva první opce (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos)

`náklady2`: čisté náklady na držení podkladového aktiva druhé opce (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos)

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`volatilita1`: roční volatilita v ceně podkladového aktiva první opce

`volatilita2`: roční volatilita v ceně podkladového aktiva druhé opce

`korelace`: korelace mezi dvěma podkladovými aktivy

##### Popis

`OPT_2_ASSET_CORRELATION` modeluje teoretickou cenu opce na 2 aktiva s korelací `korelace`. Výnos pro kupní opci je max(`spot2`-`strike2`, 0), když je `spot1`>`strike1` nebo 0 v ostatních případech. Výnos pro prodejní opci je max (`strike2`-`spot2`, 0), když je `spot1`<`strike1` nebo 0 v ostatních případech.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_AMER_EXCHANGE`

`OPT_AMER_EXCHANGE`

teoretická cena americké opce na směnná aktiva („option to exchange assets“)

    OPT_AMER_EXCHANGE(spot1,spot2,množství1,množství2,doba,úrok,náklady1,náklady2,volatilita1,volatilita2,korelace)

##### Argumenty

`spot1`: spotová cena aktiva 1

`spot2`: spotová cena aktiva 2

`množství1`: množství aktiva 1

`množství2`: množství aktiva 2

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady1`: čisté náklady na držení aktiva 1 (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos)

`náklady2`: čisté náklady na držení aktiva 2 (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos)

`volatilita1`: roční volatilita v ceně aktiva 1

`volatilita2`: roční volatilita v ceně aktiva 2

`korelace`: korelace mezi cenami dvou aktiv

##### Popis

`OPT_AMERO_EXCHANGE` modeluje teoretickou cenu americké opce na směnu jednoho aktiva v množství `množství2` a spotové ceně `spot2` za jiné v množství `množství1` a spotové ceně `spot1`.

##### Viz také

`OPT_EURO_EXCHANGE`, `OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BAW_AMER`

`OPT_BAW_AMER`

teoretická cena opce podle aproximace Barone Adesie & Whaley

    OPT_BAW_AMER(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti ve dnech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`volatilita`: roční volatilita aktiva

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BINOMIAL`

`OPT_BINOMIAL`

teoretická cena, buď v americkém nebo evropském stylu opce, používající binomický strom

    OPT_BINOMIAL(amer_evrop,kupní_prodejní,počet_kroků,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`amer_evrop`: „a“ pro americký styl opce nebo „e“ pro evropský styl opce

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`počet_kroků`: počet časových kroků použitých při vyhodnocení

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`volatilita`: roční volatilita aktiva

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

##### Poznámka

Větší `počet_kroků` přináší větší přesnost, ale `OPT_BINOMIAL` se pomaleji počítá.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BJER_STENS`

`OPT_BJER_STENS`

teoretická cena americké opce podle aproximace technikou Bjerksund & Stensland

    OPT_BJER_STENS(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti ve dnech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`volatilita`: roční volatilita aktiva

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BS`

`OPT_BS`

cena evropské opce

    OPT_BS(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_BS` používá Black-Scholesův model k výpočtu ceny evropské opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`.

##### Poznámka

Vrácená hodnota bude vyjádřená ve stejných jednotkách jako ceny `strike` a `spot`.

##### Viz také

`OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_VEGA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BS_CARRYCOST`

`OPT_BS_CARRYCOST`

elasticita evropské opce

    OPT_BS_CARRYCOST(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_BS_CARRYCOST` používá Black-Scholesův model k výpočtu „elasticity“ evropské opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`. Elasticita opce je rychlost změny její ceny s ohledem na čisté `náklady` na její držení.

##### Poznámka

Elasticita vyjadřuje rychlost změny hodnoty opce na 100 % volatility.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BS_DELTA`

`OPT_BS_DELTA`

delta evropské opce

    OPT_BS_DELTA(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_BS_DELTA` používá Black-Scholesův model k výpočtu „delta“ evropské opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`.

##### Poznámka

Vrácená hodnota bude vyjádřená ve stejných jednotkách jako ceny `strike` a `spot`.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_VEGA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BS_GAMMA`

`OPT_BS_GAMMA`

gama evropské opce

    OPT_BS_GAMMA(spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_BS_GAMMA` používá Black-Scholesův model k výpočtu „gama“ evropské opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`. Gama opce je druhou derivací její ceny vůči ceně podkladového aktiva.

##### Poznámka

Gama vyjadřuje rychlost změny delta na jednotku změny spotové ceny `spot`. Parametr Gama je stejný pro kupní i prodejní opce.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_VEGA`.

`OPT_BS_RHO`

`OPT_BS_RHO`

rho evropské opce

    OPT_BS_RHO(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_BS_RHO` používá Black-Scholesův model k výpočtu „korelace“ evropské opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`. Korelace opce je rychlost změny její ceny s ohledem na bezrizikovou úrokovou míru.

##### Poznámka

Korelace vyjadřuje rychlost změny hodnoty opce na 100 % změny v úrokové míře `úrok`.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_VEGA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BS_THETA`

`OPT_BS_THETA`

theta evropské opce

    OPT_BS_THETA(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_BS_THETA` používá Black-Scholesův model k výpočtu „theta“ evropské opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`. Theta opce je rychlost změny její ceny s ohledem na dobu do expirace.

##### Poznámka

Theta vyjadřuje zápornou rychlosti změny hodnoty opce za 365,25 dne.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_VEGA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_BS_VEGA`

`OPT_BS_VEGA`

vega evropské opce

    OPT_BS_VEGA(spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_BS_VEGA` používá Black-Scholesův model k výpočtu „vega“ evropské opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`. Vega opce je rychlost změny její ceny s ohledem na volatilitu.

##### Poznámka

Parametr Vega je stejný pro kupní i prodejní opce. Vega vyjadřuje rychlost změny hodnoty opce na 100 % volatility.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_COMPLEX_CHOOSER`

`OPT_COMPLEX_CHOOSER`

teoretická cena komplexní výběrové opce („complex chooser options“)

    OPT_COMPLEX_CHOOSER(spot,strike_kupní,strike_prodejní,doba,splatnost_kupní,splatnost_prodejní,úrok,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`spot`: spotová cena

`strike_kupní`: realizační cena, pokud je použito jako kupní opce

`strike_prodejní`: realizační cena, pokud je použito jako prodejní opce

`doba`: doba v letech, do které držitel volí mezi prodejní nebo kupní opci

`splatnost_kupní`: doba v letech do splatnosti kupní opce, pokud je vybrána

`splatnost_prodejní`: doba v letech do splatnosti prodejní opce, pokud je vybrána

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_EURO_EXCHANGE`

`OPT_EURO_EXCHANGE`

teoretická cena evropské opce na směnná aktiva

    OPT_EURO_EXCHANGE(spot1,spot2,množství1,množství2,doba,úrok,náklady1,náklady2,volatilita1,volatilita2,korelace)

##### Argumenty

`spot1`: spotová cena aktiva 1

`spot2`: spotová cena aktiva 2

`množství1`: množství aktiva 1

`množství2`: množství aktiva 2

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady1`: čisté náklady na držení aktiva 1 (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos)

`náklady2`: čisté náklady na držení aktiva 2 (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos)

`volatilita1`: roční volatilita v ceně aktiva 1

`volatilita2`: roční volatilita v ceně aktiva 2

`korelace`: korelace mezi cenami dvou aktiv

##### Popis

`OPT_EURO_EXCHANGE` modeluje teoretickou cenu evropské opce na směnu jednoho aktiva v množství `množství2` a spotové ceně `spot2` za jiné v množství `množství1` a spotové ceně `spot1`.

##### Viz také

`OPT_AMER_EXCHANGE`, `OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_EXEC`

`OPT_EXEC`

teoretická cena manažerské akciové opce

    OPT_EXEC(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,náklady,lambda)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti ve dnech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`volatilita`: roční volatilita aktiva

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`lambda`: skokový podíl pro manažery

##### Poznámka

Model předpokládá, že pokud manažer společnost opustí, tak o své opce přijde.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_EXTENDIBLE_WRITER`

`OPT_EXTENDIBLE_WRITER`

teoretická cena opce prodloužitelné vypisovatelem („extendible writer options“)

    OPT_EXTENDIBLE_WRITER(kupní_prodejní,spot,strike1,strike2,doba1,doba2,úrok,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike1`: realizační cena, ve které je opce vypsána

`strike2`: realizační cena, ve které je opce znovu vypsána, pokud je v době `doba1` mimo peníze

`doba1`: počáteční splatnost opce v letech

`doba2`: prodloužená splatnost v letech, pokud je zvolena

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`volatilita`: roční volatilita aktiva

##### Popis

`OPT_EXTENDIBLE_WRITER` modeluje teoretickou cenu opce prodloužitelné vypisovatelem. To jsou opce, které mají svoji splatnost prodlouženo do doby `doba2`, pokud je opce v době `doba1` mimo peníze.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_FIXED_STRK_LKBK`

`OPT_FIXED_STRK_LKBK`

teoretická cena opce s pohledem zpět s pevnou realizační cenou („fixed-strike lookback option“)

    OPT_FIXED_STRK_LKBK(kupní_prodejní,spot,spot_min,spot_max,strike,doba,úrok,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`spot_min`: minimální spotová cena podkladového aktiva, až po kterou se sleduje

`spot_max`: maximální spotová cena podkladového aktiva, až po kterou se sleduje

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`volatilita`: roční volatilita aktiva

##### Popis

`OPT_FIXED_STRK_LKBK` určuje teoretickou cenu opce s pohledem zpět s pevnou realizační cenou, u které držitel opce může při expiraci použít výhodnější cenu, která se vyskytla u podkladového aktiva během životnosti opce.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_FLOAT_STRK_LKBK`

`OPT_FLOAT_STRK_LKBK`

teoretická cena opce s pohledem zpět s pohyblivou realizační cenou („float-strike lookback option“)

    OPT_FLOAT_STRK_LKBK(kupní_prodejní,spot,spot_min,spot_max,doba,úrok,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`spot_min`: minimální spotová cena podkladového aktiva, až po kterou se sleduje

`spot_max`: maximální spotová cena podkladového aktiva, až po kterou se sleduje

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`volatilita`: roční volatilita aktiva

##### Popis

`OPT_FLOAT_STRK_LKBK` určuje teoretickou cenu opce s pohledem zpět s pohyblivou realizační cenou, u které držitel opce může při expiraci použít výhodnější cenu, která se vyskytla u podkladového aktiva během životnosti opce.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_FORWARD_START`

`OPT_FORWARD_START`

teoretická cena opce s posunutým začátkem („forward start options“)

    OPT_FORWARD_START(kupní_prodejní,spot,alfa,čas_začátku,doba,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`alfa`: částečné nastavení realizační ceny v budoucím datu `čas_začátku`

`čas_začátku`: čas do začátku opce ve dnech

`doba`: doba do splatnosti ve dnech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`volatilita`: roční volatilita aktiva

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_FRENCH`

`OPT_FRENCH`

teoretická cena evropské opce přizpůsobená volatilitě v obchodní den

    OPT_FRENCH(kupní_prodejní,spot,strike,doba,poměr_doby,úrok,volatilita,náklady)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: podíl počtu kalendářních dnů do uplatnění a počtu kalendářních dnu v roce

`poměr_doby`: poměr počtu obchodních dní do uplatnění a počtu obchodních dní v roce

`úrok`: bezriziková úroková míra do data uplatnění v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva (pro běžné akcie, bezrizikové sazba nižší než dividendový výnos), výchozí hodnota je 0

##### Popis

`OPT_FRENCH` vyhodnocuje teoretickou cenu evropské opce přizpůsobenou volatilitě v obchodní den, vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_GARMAN_KOHLHAGEN`

`OPT_GARMAN_KOHLHAGEN`

teoretická cena evropské devizové opce

    OPT_GARMAN_KOHLHAGEN(kupní_prodejní,spot,strike,doba,domácí_úrok,zahraniční_úrok,volatilita)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: počet dní do expirace

`domácí_úrok`: domácí bezriziková úroková míra do data uplatnění, v procentech

`zahraniční_úrok`: zahraniční bezriziková úroková míra do data uplatnění, v procentech

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

##### Popis

`OPT_GARMAN_KOHLHAGEN` vyhodnocuje teoretickou cenu evropské devizové opce vypsané na částku `strike` na aktivu se spotovou cenou `spot`.

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_JUMP_DIFF`

`OPT_JUMP_DIFF`

teoretická cena opce podle procesu Jump Diffusion

    OPT_JUMP_DIFF(kupní_prodejní,spot,strike,doba,úrok,volatilita,lambda,gama)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: roční úroková míra

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

`lambda`: počet očekávaných „skoků“ za rok

`gama`: podíl volatility vysvětlený „skoky“

##### Popis

`OPT_JUMP_DIFF` modeluje teoretickou cenu opce podle procesu Jump Diffusion (Merton).

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_MILTERSEN_SCHWARTZ`

`OPT_MILTERSEN_SCHWARTZ`

teoretická cena opce na komoditní futures podle modelu Miltersen & Schwartz

    OPT_MILTERSEN_SCHWARTZ(kupní_prodejní,kupon_expirace,bud_cena,strike,doba1,doba2,volatilita_spot,volatilita_fut,volatilita_úrok,korelace_sp,korelace_sú,korelace_úp,kappa_p,kappa_ú)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`kupon_expirace`: kupónová obligace s nulovým kupónem („zero coupon bond“) s expirací při splatnosti opce

`bud_cena`: budoucí cena

`strike`: realizační cena

`doba1`: doba do splatnosti opce

`doba2`: doba do splatnosti podkladové komodity termínovaného kontraktu

`volatilita_spot`: volatilita spotové ceny komodity

`volatilita_fut`: volatilita budoucí pohotovostní prémie

`volatilita_úrok`: volatilita doporučené úrokové míry

`korelace_sp`: korelace mezi spotovou cenou komodity a pohotovostní prémií

`korelace_sú`: korelace mezi spotovou cenou komodity a doporučenou úrokovou mírou

`korelace_úp`: korelace mezi doporučenou úrokovou mírou a pohotovostní prémií

`kappa_p`: rychlost návratnosti ke středu pohotovostní prémie

`kappa_ú`: rychlost návratnosti ke středu doporučené úrokové míry

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_ON_OPTIONS`

`OPT_ON_OPTIONS`

teoretická cena opce na opci („options on options“)

    OPT_ON_OPTIONS(typ,spot,strike1,strike2,doba1,doba2,úrok,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`typ`: „cc“ pro koupě na koupi, „cp“ pro koupě na prodej a podobně „pc“ a „pp“

`spot`: spotová cena

`strike1`: realizační cena, ve které byla vyhodnocovaná opce vypsána

`strike2`: realizační cena, ve které je podkladová opce vypsána

`doba1`: doba v letech do splatnosti opce

`doba2`: doba v letech do splatnosti podkladové opce

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva podkladové opce

`volatilita`: roční volatilita v ceně podkladového aktiva podkladové opce

##### Poznámka

Pro běžné akcie je bezriziková sazba `náklady` menší než dividendový výnos. `doba2` ≥ `doba1`

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_RGW`

`OPT_RGW`

teoretická cena americké opce podle aproximace Roll-Geske-Whaley

    OPT_RGW(spot,strike,doba_výplaty,doba_expirace,úrok,d,volatilita)

##### Argumenty

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba_výplaty`: doba do výplaty divident

`doba_expirace`: doba do expirace

`úrok`: roční úroková míra

`d`: částka dividend k vyplacení, vyjádřená v měně

`volatilita`: roční volatilita aktiva v procentech za období až do data uplatnění

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_SIMPLE_CHOOSER`

`OPT_SIMPLE_CHOOSER`

teoretická cena jednoduché výběrové opce

    OPT_SIMPLE_CHOOSER(kupní_prodejní,spot,strike,doba1,doba2,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`doba1`: doba v letech, do které držitel volí mezi prodejní nebo kupní opci

`doba2`: doba v letech, do které vybraná opce expiruje

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`volatilita`: roční volatilita aktiva

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_SPREAD_APPROX`

`OPT_SPREAD_APPROX`

teoretická cena evropské opce na rozpětí mezi dvěma termínovanými kontrakty

    OPT_SPREAD_APPROX(kupní_prodejní,fut_cena1,fut_cena2,strike,doba,úrok,volatilita1,volatilita2,korelace)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`fut_cena1`: cena prvního termínovaného kontraktu

`fut_cena2`: cena druhého termínovaného kontraktu

`strike`: realizační cena

`doba`: doba do splatnosti v letech

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`volatilita1`: roční volatilita v ceně prvního podkladového termínovaného kontraktu

`volatilita2`: roční volatilita v ceně druhého podkladového termínovaného kontraktu

`korelace`: korelace mezi dvěma termínovanými kontrakty

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`OPT_TIME_SWITCH`

`OPT_TIME_SWITCH`

teoretická cena opce záměny („switch options“)

    OPT_TIME_SWITCH(kupní_prodejní,spot,strike,a,doba,m,dohodnuté_období,úrok,náklady,volatilita)

##### Argumenty

`kupní_prodejní`: „c“ pro kupní a „p“ pro prodejní

`spot`: spotová cena

`strike`: realizační cena

`a`: částka obdržená v každém časovém období

`doba`: doba do splatnosti v letech

`m`: počet časových jednotek, po které opce již vyhověla podmínkám

`dohodnuté_období`: dohodnuté rozdělující časové období vyjádřené jako zlomek roku

`úrok`: roční bezriziková úroková míra

`náklady`: čisté náklady na držení podkladového aktiva

`volatilita`: roční volatilita aktiva

##### Popis

OPT_TIME_SWITCH modeluje teoretickou cenu opce záměny. (Pechtl 1995). Držitel obdrží `a`.`dohodnuté_období` za každé období, kdy byla cena aktiva větší než `strike` (pro kupní) nebo nižší (pro prodejní).

##### Viz také

`OPT_BS`, `OPT_BS_DELTA`, `OPT_BS_RHO`, `OPT_BS_THETA`, `OPT_BS_GAMMA`.

`PMT`

`PMT`

splátka anuity

    PMT(úrok,počet_období,souč_hodnota,bud_hodnota,typ)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`pocet_období`: počet období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

`typ`: typ platby

##### Popis

`PMT` vypočítá výši splátky půjčky.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`PV`, `FV`, `RATE`, `ISPMT`.

`PPMT`

`PPMT`

platba úroků za období

    PPMT(úrok,období,počet_období,souč_hodnota,bud_hodnota,typ)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`období`: číslo období

`pocet_období`: počet období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

`typ`: typ platby

##### Popis

`PPMT` vypočítá jistinu z roční splátky pro zadané číslo `období`.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`IPMT`.

`PRICE`

`PRICE`

cena cenného papíru

    PRICE(vypořádání,splatnost,úrok,výnos,záruč_cena,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`výnos`: roční výnos cenného papíru

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`PRICE` vypočítá cenu cenného papíru o nominální hodnotě 100 Kč, ze kterého je úrok placen v pravidelných termínech.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`YIELD`, `DURATION`.

`PRICEDISC`

`PRICEDISC`

diskontní cena

    PRICEDISC(vypořádání,splatnost,diskontní_sazba,záruč_cena,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`diskontní_sazba`: roční diskontní sazba

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`PRICEDISC` vypočítá cenu obligace s nominální hodnotou 100 Kč, u které se nevyplácí úroky v termínu splatnosti.

##### Poznámka

Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`PRICEMAT`.

`PRICEMAT`

`PRICEMAT`

cena při splatnosti

    PRICEMAT(vypořádání,splatnost,emise,diskontní_sazba,výnos,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`emise`: datum emise

`diskontní_sazba`: roční diskontní sazba

`výnos`: roční výnos cenného papíru

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`PRICEMAT` vypočítá cenu dluhopisu o nominální hodnotě 100 Kč, který vyplácí úrok v den splatnosti.

##### Poznámka

Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`PRICEDISC`.

`PV`

`PV`

současná hodnota

    PV(úrok,počet_období,splátka,bud_hodnota,typ)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní úroková sazba za období

`pocet_období`: počet období

`splátka`: splátka za každé období

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

`typ`: typ platby

##### Popis

`PV` vypočítává současnou hodnotu z `bud_hodnota`, která je `počet_období` v budoucnu, přičemž se uvažují pravidelné platba ve výši `splátka` a úroková míra `úrok` za jedno období.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`FV`.

`RATE`

`RATE`

míra investice

    RATE(počet_období,splátka,souč_hodnota,bud_hodnota,typ,odhad)

##### Argumenty

`pocet_období`: počet období

`splátka`: splátka za každé období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

`typ`: typ platby

`odhad`: předběžný odhad, co by mělo vyjít

##### Popis

`RATE` vypočítá míru návratnosti.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období. Volitelný argument `odhad` je zapotřebí, protože může vyjít více platných výsledků. Jeho výchozí hodnota je 10 %.

##### Viz také

`PV`, `FV`.

`RECEIVED`

`RECEIVED`

částka získaná při splatnosti

    RECEIVED(vypořádání,splatnost,investice,úrok,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`investice`: částka zaplacená při splatnosti

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`RECEIVED` vypočítá částku získanou při splatnosti cenného papíru.

##### Poznámka

Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`INTRATE`.

`RRI`

`RRI`

ekvivalentní úroková míra pro investici s rostoucí hodnotou

    RRI(p,souč_hodnota,bud_hodnota)

##### Argumenty

`p`: počet období

`souč_hodnota`: současná hodnota

`bud_hodnota`: budoucí hodnota

##### Popis

`RRI` určí ekvivalentní úrokovou míru pro investici, která zvyšuje svoji hodnotu. Úrok je vyrovnán po každém celém období.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období. Poznamenejme, že `p` nemusí nutně být celé číslo, ale pokud nepůjde o celou hodnotu, pak výpočet úroků bude pouze přibližný.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`PV`, `FV`, `RATE`.

`SLN`

`SLN`

odpis aktiva

    SLN(cena,zůstatek,životnost)

##### Argumenty

`cena`: počáteční cena aktiva

`zůstatek`: zůstatková hodnota

`životnost`: počet období

##### Popis

`SLN` vypočítá odpisy aktiva pomocí lineární metody.

##### Viz také

`DB`, `DDB`, `SYD`.

`SYD`

`SYD`

směrné číslo ročních odpisů

    SYD(cena,zůstatek,životnost,období)

##### Argumenty

`cena`: počáteční cena aktiva

`zůstatek`: zůstatková hodnota

`životnost`: počet období

`období`: předmětné období

##### Popis

`SYD` vypočítává odpisy aktiva pomocí degresivní metody SYD (Sum of The Year's Digits).

##### Viz také

`DB`, `DDB`, `SLN`.

`TBILLEQ`

`TBILLEQ`

výnos směnky státní pokladny ekvivalentní výnosu obligace

    TBILLEQ(vypořádání,splatnost,diskontní_sazba)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`diskontní_sazba`: roční diskontní sazba

##### Popis

`TBILLEQ` vypočítá výnos směnky státní pokladny ekvivalentní výnosu obligace.

##### Viz také

`TBILLPRICE`, `TBILLYIELD`.

`TBILLPRICE`

`TBILLPRICE`

cena směnky státní pokladny

    TBILLPRICE(vypořádání,splatnost,diskontní_sazba)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`diskontní_sazba`: roční diskontní sazba

##### Popis

`TBILLPRICE` vypočítá cenu směnky státní pokladny o nominální hodnotě 100 Kč.

##### Viz také

`TBILLEQ`, `TBILLYIELD`.

`TBILLYIELD`

`TBILLYIELD`

výnos směnky státní pokladny

    TBILLYIELD(vypořádání,splatnost,cena)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`cena`: cena

##### Popis

`TBILLYIELD` vypočítá výnos směnky státní pokladny.

##### Viz také

`TBILLEQ`, `TBILLPRICE`.

`VDB`

`VDB`

odpis aktiva

    VDB(cena,zůstatek,životnost,začátek,konec,faktor,nepřepínat)

##### Argumenty

`cena`: počáteční cena aktiva

`zůstatek`: zůstatková hodnota

`životnost`: počet období

`začátek`: první období, pro které se akumuluje

`konec`: poslední období, pro které se akumuluje

`faktor`: míra poklesu zůstatku

`nepřepínat`: nepřepínat na lineární odpisy

##### Popis

`VDB` vypočítá odpisy aktiva pro zadaný rozsah období pomocí dvojité degresivní metody odepisování.

##### Poznámka

Pokud je `nepřepínat` NEPRAVDA, výpočet se mění na lineární odepisování v případě, že je odepisování větší než spočtené degresivní odepisování.

##### Viz také

`DB`, `DDB`.

`XIRR`

`XIRR`

interní výnosnost

    XIRR(hodnoty,data,odhad)

##### Argumenty

`hodnoty`: pohyb financí

`data`: data peněžních toků

`odhad`: předběžný odhad, co by mělo vyjít

##### Popis

`XIRR` vypočítá roční interní výnosnost peněžního toku s nepravidelnými termíny. V `hodnoty` jsou uvedeny výdaje (záporné hodnoty) a příjmy (kladné hodnoty) platící pro každý záznam v `data`.

##### Poznámka

Volitelný argument `odhad` je zapotřebí, protože může vyjít více platných výsledků. Jeho výchozí hodnota je 10 %.

##### Viz také

`IRR`.

`XNPV`

`XNPV`

čistá současná hodnota

    XNPV(úrok,hodnoty,data)

##### Argumenty

`úrok`: efektivní roční úroková sazba

`hodnoty`: pohyb financí

`data`: data peněžních toků

##### Popis

`XNPV` vypočítá čistou současnou hodnotu peněžního toku v nepravidelných časech.

##### Poznámka

Pokud je `typ` 0, což je výchozí hodnota, platba je na konci každého období. Pokud je `typ` 1, je platba na začátku každého období.

##### Viz také

`NPV`.

`YIELD`

`YIELD`

výnos cenného papíru

    YIELD(vypořádání,splatnost,úrok,cena,záruč_cena,četnost,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`price`: cena cenného papíru

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`četnost`: počet vyplácení úroků za rok

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`YIELD` vypočítá výnos cenného papíru, který vyplácí pravidelné úroky.

##### Poznámka

`četnost` může být 1 (roční), 2 (půlroční) nebo 4 (čtvrtletní). Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`PRICE`, `DURATION`.

`YIELDDISC`

`YIELDDISC`

výnos diskontního cenného papíru

    YIELDDISC(vypořádání,splatnost,cena,záruč_cena,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`price`: cena cenného papíru

`záruč_cena`: záruční cena při splatnosti

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`YIELDDISC` vypočítá výnos diskontního cenného papíru.

##### Poznámka

Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`PRICE`, `DURATION`.

`YIELDMAT`

`YIELDMAT`

výnos cenného papíru

    YIELDMAT(vypořádání,splatnost,emise,úrok,cena,základna)

##### Argumenty

`vypořádání`: datum vypořádání

`splatnost`: datum splatnosti cenného papíru

`emise`: datum emise

`úrok`: roční nominální úroková sazba

`price`: cena cenného papíru

`základna`: kalendářová základna

##### Popis

`YIELDMAT` vypočítá výnos cenného papíru, který vyplácí úroky v den splatnosti.

##### Poznámka

Pokud je `základna` roven 0, použije se metoda US 30/360. Pokud je `základna` roven 1, použije se skutečný počet dní. Pokud je `základna` roven 2, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 360 dní. Pokud je `základna` roven 3, použije se skutečný počet dní v měsíci, ale rok je považován za 365 dní. Pokud je `základna` roven 4, použije se metoda European 30/360.

##### Viz také

`YIELDDISC`, `YIELD`.

### Gnumeric

`GNUMERIC_VERSION`

`GNUMERIC_VERSION`

aktuální verze aplikace Gnumeric

    GNUMERIC_VERSION()

##### Popis

`GNUMERIC_VERSION` vrací verzi aplikace Gnumeric v podobě textu.

### Informace

`CELL`

`CELL`

informace typu `typ` o buňce `buňka`

    CELL(typ,buňka)

##### Argumenty

`typ`: řetězec určující typ požadované informace

`buňka`: odkaz na buňku

##### Popis

`typ` určuje typ informace, který chcete získat:

address Vrací v textové podobě odkaz na zadanou

col Vrací číslo sloupce v buňce `buňka`

color Vrací 0

contents Vrací obsah buňky `buňka`

column Vrací číslo sloupce v buňce `buňka`

columnwidth Vrací šířku sloupce

coord Vrací absolutní adresu buňky `buňka`

datatype Stejné jako type

filename Vrací název souboru buňky `buňka`

format Vrací kód formátu buňky

formulatype Stejné jako type

locked Vrací 1, když je buňka zamčená

parentheses Vrací 1, když buňka obsahuje zápornou hodnotu

a svůj formát zobrazuje se závorkami

prefix Vrací znak představující vodorovné

zarovnání buňky `buňka`

prefixcharacter Stejné jako prefix

protect Vrací 1, když je `buňka` zamčená

row Vrací číslo řádku v buňce `buňka`

sheetname Vrací název listu buňky `buňka`

type Vrací „l“, když `buňka` obsahuje řetězec,

„v“, když obsahuje jinou hodnotu a

„b“, když je `buňka` prázdná

value Vrací obsah buňky `buňka`

width Vrací šířku sloupce

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`INDIRECT`.

`COUNTBLANK`

`COUNTBLANK`

počet prázdných buněk v rozsahu `rozsah`

    COUNTBLANK(rozsah)

##### Argumenty

`rozsah`: rozsah buněk

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COUNT`.

`ERROR`

`ERROR`

chyba se zadaným názvem `název`

    ERROR(název)

##### Argumenty

`název`: řetězec

##### Viz také

`ISERROR`.

`ERROR.TYPE`

`ERROR.TYPE`

typ chyby `chyba`

    ERROR.TYPE(chyba)

##### Argumenty

`chyba`: chyba

##### Popis

`ERROR.TYPE` vrací číslo chyby odpovídající zadané chybové hodnotě. Čísla chyb pro chybové hodnoty jsou:

#DĚLENÍ/0! 2

#HODNOTA! 3

#ODKAZ! 4

#NÁZEV? 5

#ČÍSLO! 6

#N/A 7

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISERROR`.

`EXPRESSION`

`EXPRESSION`

výraz v buňce `buňka` jako řetězec

    EXPRESSION(buňka)

##### Argumenty

`buňka`: odkaz na buňku

##### Poznámka

Pokud `buňka` neobsahuje žádný výraz, vrátí `EXPRESSION` prázdný řetězec.

##### Viz také

`TEXT`.

`GET.FORMULA`

`GET.FORMULA`

vzorec v buňce `buňka` jako řetězec

    GET.FORMULA(buňka)

##### Argumenty

`buňka`: odkazovaná buňka

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`GET.FORMULA` je funkce OpenFormula s názvem `FORMULA`.

##### Viz také

`EXPRESSION`, `ISFORMULA`.

`GET.LINK`

`GET.LINK`

cíl hyperodkazu napojeného na buňku `buňka` jako text

    GET.LINK(buňka)

##### Argumenty

`buňka`: odkazovaná buňka

##### Poznámka

V případě, že se odkaz napojený na buňku `buňka` změní, není vrácená hodnota aktualizována automaticky, ale vyžaduje přepočet.

##### Viz také

`HYPERLINK`.

`GETENV`

`GETENV`

hodnota proměnné `název` v prováděcím prostředí

    GETENV(název)

##### Argumenty

`název`: název proměnné prostředí

##### Poznámka

If a variable called `name` does not exist, #N/A will be returned. Variable names are case sensitive.

`INFO`

`INFO`

informace podle `typ` o aktuálním operačním prostředí

    INFO(typ)

##### Argumenty

`typ`: řetězec udávající typ požadované informace

##### Popis

Funkce `INFO` vrací informace o současném pracovním prostředí podle typu `typ`:

memavail Vrací množství dostupné paměti (v bajtech)

memused Vrací množství použité paměti (v bajtech)

numfile Vrací počet aktivních sešitů

osversion Vrací verzi operačního systému

recalc Vrací režim přepočtu (automatický)

release Vrací verzi aplikace Gnumeric v podobě textu

system Vrací název prostředí

totmem Vrací celkové množství dostupné paměti

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CELL`.

`ISBLANK`

`ISBLANK`

PRAVDA, pokud je `hodnota` nevyplněná

    ISBLANK(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Popis

Tato funkce kontroluje, zda je hodnota vyplněná. Prázdné buňky jsou nevyplněné, ale prázdné řetězce ne.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`ISERR`

`ISERR`

PRAVDA, pokud je `hodnota` chybová hodnota vyjma #N/A

    ISERR(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISERROR`.

`ISERROR`

`ISERROR`

PRAVDA, pokud je `hodnota` chybová hodnota

    ISERROR(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISERR`, `ISNA`.

`ISEVEN`

`ISEVEN`

PRAVDA, když je `n` sudé

    ISEVEN(n)

##### Argumenty

`n`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISODD`.

`ISFORMULA`

`ISFORMULA`

PRAVDA, pokud `buňka` obsahuje vzorec

    ISFORMULA(buňka)

##### Argumenty

`buňka`: odkazovaná buňka

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`ISFORMULA` je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`GET.FORMULA`.

`ISLOGICAL`

`ISLOGICAL`

PRAVDA, když je `hodnota` logická hodnota

    ISLOGICAL(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Popis

Tato funkce kontroluje, zda je hodnota buď PRAVDA nebo NEPRAVDA.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`ISNA`

`ISNA`

PRAVDA, pokud je `hodnota` chybová hodnota #N/A

    ISNA(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`NA`.

`ISNONTEXT`

`ISNONTEXT`

PRAVDA, když `hodnota` není text

    ISNONTEXT(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISTEXT`.

`ISNUMBER`

`ISNUMBER`

PRAVDA, když je `hodnota` číslo

    ISNUMBER(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Popis

Tato funkce kontroluje, zda je hodnota číslo. PRAVDA ani NEPRAVDA nejsou v tomto případě považovány za čísla.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`ISODD`

`ISODD`

PRAVDA, když je `n` liché

    ISODD(n)

##### Argumenty

`n`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISEVEN`.

`ISREF`

`ISREF`

PRAVDA, když je `hodnota` odkaz

    ISREF(hodnota,…)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Popis

Tato funkce kontroluje, zda je hodnota odkazem na buňku.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`ISTEXT`

`ISTEXT`

PRAVDA, když je `hodnota` text

    ISTEXT(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISNONTEXT`.

`N`

`N`

`text` převedený na číslo

    N(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Poznámka

V případě, že `text` obsahuje nečíselný text, je vrácena 0.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`NA`

`NA`

chybová hodnota #N/A

    NA()

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ISNA`.

`TYPE`

`TYPE`

číslo určující datový typ hodnoty `hodnota`

    TYPE(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota

##### Popis

`TYPE` vrací číslo určující datový typ hodnoty `hodnota`:

1 = číslo

2 = text

4 = pravdivostní hodnota

16 = chyba

64 = pole

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

### Logické

`AND`

`AND`

logická konjunkce

    AND(b0,b1,…)

##### Argumenty

`b0`: logická hodnota

`b1`: logická hodnota

##### Popis

`AND` vypočítá logickou konjunkci (logické a) svých argumentů `b0`, `b1`, …

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů číselný, je nula považována za NEPRAVDA a vše ostatní za PRAVDA. Řetězce a prázdné hodnoty jsou ignorovány. Pokud není poskytnuta žádná logická hodnota, je vrácena chyba #HODNOTA!. Tato funkce je striktní: pokud je některý z argumentů chyba, je výsledkem první takováto chyba.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`OR`, `NOT`, `IF`.

`FALSE`

`FALSE`

hodnota `NEPRAVDA`

    FALSE()

##### Popis

`FALSE` vrací hodnotu `NEPRAVDA`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TRUE`, `IF`.

`IF`

`IF`

podmíněný výraz

    IF(podmínka,pravda_hodnota,nepravda_hodnota)

##### Argumenty

`podmínka`: podmínka

`pravda_hodnota`: hodnota, která se použije, když je podmínka splněna

`nepravda_hodnota`: hodnota, která se použije, když není podmínka splněna

##### Popis

Tato funkce nejprve vyhodnotí podmínku. Je-li výsledkem pravda, bude vyhodnocen a vrácen druhý argument. V opačném případě je vyhodnocen a vrácen poslední argument.

##### Viz také

`AND`, `OR`, `XOR`, `NOT`, `IFERROR`.

`IFERROR`

`IFERROR`

test na chyby

    IFERROR(x,y)

##### Argumenty

`x`: hodnota, která se má testovat na chyby

`y`: alternativní hodnota

##### Popis

Tato funkce vrací první hodnotu, ledaže se jedná o chybu, v takovém případě vrací druhou.

##### Viz také

`IF`, `ISERROR`.

`IFNA`

`IFNA`

test for #N/A error

    IFNA(x,y)

##### Argumenty

`x`: value to test for #N/A error

`y`: alternativní hodnota

##### Popis

This function returns the first value, unless that is #N/A, in which case it returns the second.

##### Viz také

`IF`, `ISERROR`.

`IFS`

`IFS`

vícenásobná podmínka

    IFS(podmínka1,hodnota1,podmínka2,hodnota2,…)

##### Argumenty

`podmínka1`: podmínka

`hodnota1`: hodnota, když je `podmínka1` pravdivá

`podmínka2`: podmínka

`hodnota2`: hodnota, když je `podmínka2` pravdivá

##### Popis

This function returns the value after the first true conditional. If no conditional is true, #VALUE! is returned.

##### Viz také

`IF`.

`NOT`

`NOT`

logická negace

    NOT(b)

##### Argumenty

`b`: logická hodnota

##### Popis

`NOT` vypočítá logickou negaci svého argumentu.

##### Poznámka

Pokud je argument číselný, je nula považována za NEPRAVDA a vše ostatní za PRAVDA.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AND`, `OR`, `IF`.

`OR`

`OR`

logická disjunkce

    OR(b0,b1,…)

##### Argumenty

`b0`: logická hodnota

`b1`: logická hodnota

##### Popis

`OR` vypočítá logickou disjunkci (logické nebo) svých argumentů `b0`, `b1`, …

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů číselný, je nula považována za NEPRAVDA a vše ostatní za PRAVDA. Řetězce a prázdné hodnoty jsou ignorovány. Pokud není poskytnuta žádná logická hodnota, je vrácena chyba #HODNOTA!. Tato funkce je striktní: pokud je některý z argumentů chyba, je výsledkem první takováto chyba.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AND`, `XOR`, `NOT`, `IF`.

`SWITCH`

`SWITCH`

výběr z více možností

    SWITCH(posoudit,volba1,hodnota1,volba2,hodnota2,…)

##### Argumenty

`posoudit`: hodnota

`volba1`: hodnota první volby

`hodnota1`: hodnota prvního výsledku

`volba2`: hodnota druhé volby

`hodnota2`: hodnota druhého výsledku

##### Popis

This function compares the reference value, `ref`, against the choice values, `choice1` etc., and returns the corresponding result value when it finds a match. The choices may be followed by a default value to use. If there are no choices that match and no default value, #N/A is return.

##### Viz také

`IF`, `IFS`.

`TRUE`

`TRUE`

hodnota `PRAVDA`

    TRUE()

##### Popis

`TRUE` vrací hodnotu `PRAVDA`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FALSE`, `IF`.

`XOR`

`XOR`

logická exkluzivní disjunkce

    XOR(b0,b1,…)

##### Argumenty

`b0`: logická hodnota

`b1`: logická hodnota

##### Popis

`XOR` vypočítá logickou exkluzivní disjunkci svých argumentů `b0`, `b1`, …

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů číselný, je nula považována za NEPRAVDA a vše ostatní za PRAVDA. Řetězce a prázdné hodnoty jsou ignorovány. Pokud není poskytnuta žádná logická hodnota, je vrácena chyba #HODNOTA!. Tato funkce je striktní: pokud je některý z argumentů chyba, je výsledkem první takováto chyba.

##### Viz také

`OR`, `AND`, `NOT`, `IF`.

### Vyhledávání

`ADDRESS`

`ADDRESS`

adresa buňky jako text

    ADDRESS(číslo_řádku,číslo_sloupce,absolutní,a1,text)

##### Argumenty

`číslo_řádku`: číslo řádku

`číslo_sloupce`: číslo sloupce

`absolutní`: 1 pro absolutní odkaz, 2 pro absolutní odkaz řádku a relativní odkaz sloupce, 3 pro relativní odkaz řádku a absolutní odkaz sloupce a 4 pro relativní odkaz; výchozí je 1

`a1`: pokud je PRAVDA, je poskytován styl odkazů A1, jinak styl odkazů R1C1; výchozí je PRAVDA

`text`: název sešitu, výchozí je žádný sešit

##### Poznámka

Pokud je `číslo_řádku` nebo `číslo_sloupce` menší než jedna, funkce `ADDRESS` vrátí #HODNOTA!. Pokud je `absolutní` větší než 4, funkce `ADDRESS` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`COLUMNNUMBER`.

`AREAS`

`AREAS`

počet oblastí v odkazu `odkaz`

    AREAS(odkaz,…)

##### Argumenty

`odkaz`: rozsah

##### Viz také

`ADDRESS`, `INDEX`, `INDIRECT`, `OFFSET`.

`ARRAY`

`ARRAY`

svislé pole z argumentů

    ARRAY(v,…)

##### Argumenty

`v`: hodnota

##### Viz také

`TRANSPOSE`.

`CHOOSE`

`CHOOSE`

(`index`+1)-tý argument

    CHOOSE(index,hodnota1,hodnota2,…)

##### Argumenty

`index`: kladné číslo

`hodnota1`: první hodnota

`hodnota2`: druhá hodnota

##### Popis

`CHOOSE` vrací svůj (`index`+1)-tý argument.

##### Poznámka

`index` je oříznut na celé číslo. Pokud je `index` < 1 nebo oříznutý `index` > počet hodnot, `CHOOSE` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`IF`.

`COLUMN`

`COLUMN`

vektor čísel sloupců

    COLUMN(x)

##### Argumenty

`x`: odkaz, výchozí je umístění aktuálního výrazu

##### Popis

Funkce `COLUMN` vrací pole N×1 obsahující sekvenci celých čísel od prvního sloupce do posledního sloupce z `x`.

##### Poznámka

V případě, že `x` není ani pole, ani odkaz, ani rozsah, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`COLUMNS`, `ROW`, `ROWS`.

`COLUMNNUMBER`

`COLUMNNUMBER`

číslo sloupce pro zadaný sloupec s názvem `název`

    COLUMNNUMBER(název)

##### Argumenty

`název`: název sloupce, jako např. „IV“

##### Poznámka

V případě, že je `název` neplatný, `COLUMNNUMBER` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`ADDRESS`.

`COLUMNS`

`COLUMNS`

počet sloupců v `odkaz`

    COLUMNS(odkaz)

##### Argumenty

`odkaz`: pole nebo oblast

##### Poznámka

Pokud `odkaz` není ani pole, ani odkaz, ani rozsah, funkce `COLUMNS` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`COLUMN`, `ROW`, `ROWS`.

`FLIP`

`FLIP`

překlopená `matice`

    FLIP(matice,svisle)

##### Argumenty

`matice`: rozsah

`svisle`: pokud je PRAVDA, je `matice` překlopena svisle, v opačném případě vodorovně; výchozí je PRAVDA

##### Viz také

`TRANSPOSE`.

`HLOOKUP`

`HLOOKUP`

hledá první řádek z rozsahu `rozsah` obsahující `hodnota`

    HLOOKUP(hodnota,rozsah,řádek,přibližně,jako_index)

##### Argumenty

`hodnota`: hledaná hodnota

`rozsah`: prohledávaný rozsah

`řádek`: pořadí řádku, počítáno od 1, představující vrácené hodnoty

`přibližně`: pokud je nepravda, musí se nalézt přesná shoda s hodnotou `hodnota`; výchozí je PRAVDA

`jako_index`: pokud je PRAVDA, vrací pořadové číslo řádku počítáno od 0; výchozí je NEPRAVDA

##### Popis

Funkce `HLOOKUP` hledá řádek v rozsahu `rozsah`, který má první buňku podobnou hodnotě `hodnota`. Pokud `přibližně` není nastaveno na PRAVDA, hledá se sloupec s přesně stejnou hodnotou. Pokud `přibližně` je nastaveno na PRAVDA, hledá se poslední řádek s první hodnotou menší nebo rovnou hodnotě `hodnota`. Pokud je `jako_index` nastaveno na PRAVDA, je vrácena pozice řádku počítaná od 0.

##### Poznámka

Pokud je `přibližně` nastaveno na pravda, musí být hodnoty seřazené ve vzestupném pořadí. `HLOOKUP` vrací #ODKAZ! v případě, že `řádek` spadá mimo `rozsah`.

##### Viz také

`VLOOKUP`.

`HYPERLINK`

`HYPERLINK`

druhý nebo první argument

    HYPERLINK(místo_odkazu,popisek)

##### Argumenty

`místo_odkazu`: řetězec

`popisek`: řetězec, volitelné

##### Popis

Funkce `HYPERLINK` v současnosti vrací svůj druhý argument nebo, pokud je vynechán, první argument.

`INDEX`

`INDEX`

odkaz na buňku v zadaném poli `pole`

    INDEX(array,row,col,area,…)

##### Argumenty

`pole`: pole buněk nebo vložená matice

`řádek`: požadovaný řádek, výchozí je 1

`sloupec`: požadovaný sloupec, výchozí je 1

`oblast`: ze které oblasti vybírat buňku, výchozí je 1

##### Popis

`INDEX` udává odkaz na buňku v zadaném poli `pole`. Buňka je vybrána pomocí argumentů `řádek` a `sloupec`, které odpočítávají řádky a sloupce v poli.

##### Poznámka

Pokud odkaz spadá mimo rozsah `pole`, funkce `INDEX` vrátí #ODKAZ!.

`INDIRECT`

`INDIRECT`

obsah buňky, na kterou je odkazováno řetězcem `txt_odkaz`

    INDIRECT(txt_odkaz,formát)

##### Argumenty

`txt_odkaz`: odkaz v textové podobě

`formát`: pokud je pravda, je `txt_odkaz` zadán ve stylu A1, v opačném případě ve stylu R1C1; výchozí je pravda

##### Poznámka

Pokud `txt_odkaz` není platný odkaz ve stylu určeném formátem `formát`, funkce `INDIRECT` vrací #ODKAZ!.

##### Viz také

`AREAS`, `INDEX`, `CELL`.

`LOOKUP`

`LOOKUP`

obsah `vektor2` z pozice odpovídajícímu pozici hodnoty `hodnota` ve `vektor1`

    LOOKUP(hodnota,vektor1,vektor2)

##### Argumenty

`hodnota`: hledaná hodnota

`vektor1`: prohledávaný rozsah

`vektor2`: rozsah vracených hodnot

##### Popis

Pokud `vektor1` má více řádků než sloupců, `LOOKUP` prohledá první řádek z `vektor1`, jinak první sloupec. Pokud je `vektor2` vynechán, vrácená hodnota je vzata z posledního řádku nebo sloupce z `vektor1`.

##### Poznámka

Jestliže `LOOKUP` nemůže hodnotu `hodnota` najít, použije největší hodnotu menší než `hodnota`. Data musí být seřazena. Pokud je `hodnota` menší než první hodnota, je vráceno #N/A. Pokud ve `vektor2` odpovídající pozice neexistuje, je vráceno #N/A.

##### Viz také

`VLOOKUP`, `HLOOKUP`.

`MATCH`

`MATCH`

pozice hodnoty `co` ve vektoru `vektor`

    MATCH(co,vektor,typ)

##### Argumenty

`co`: hledaná hodnota

`vektor`: rozsah n krát 1 nebo 1 krát n, který se má prohledat

`type`: +1 (the default) to find the largest value ≤ `seek`, 0 to find the first value = `seek`, or -1 to find the smallest value ≥ `seek`

##### Popis

`MATCH` prohledá `vektor` na výskyt hodnoty `co` a vrátí pozici, počítáno od 1.

##### Poznámka

Pro `typ` = -1 musí být data seřazena v sestupném pořadí; pro `typ` = +1 musí být data seřazena ve vzestupném pořadí. Jestliže `co` nemohlo být nalezeno, je vráceno #N/A. V případě, že `vektor` není ani n krát 1 ani 1 krát n, je vráceno #N/A.

##### Viz také

`LOOKUP`.

`OFFSET`

`OFFSET`

posun rozsahu buněk

    OFFSET(rozsah,řádky,sloupce,výška,šířka)

##### Argumenty

`rozsah`: odkaz nebo rozsah

`řádky`: počet řádků, o které se má `rozsah` posunout

`sloupce`: počet sloupců, o které se má `rozsah` posunout

`výška`: výška posunutého rozsahu, výchozí je výška rozsahu `rozsah`

`šířka`: šířka posunutého rozsahu, výchozí je šířka rozsahu `rozsah`

##### Popis

`OFFSET` vrací rozsah buněk začínající posunutý o (`řádky`,`sloupce`) od rozsahu `rozsah` a s výškou `výška` a šířkou `šířka`.

##### Poznámka

Pokud `rozsah` není ani pole, ani odkaz, ani rozsah, funkce `OFFSET` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`COLUMN`, `COLUMNS`, `ROWS`, `INDEX`, `INDIRECT`, `ADDRESS`.

`ROW`

`ROW`

vektor s čísly řádků

    ROW(x)

##### Argumenty

`x`: odkaz, výchozí je umístění aktuálního výrazu

##### Popis

Funkce `ROW` vrací pole 1×N obsahující sekvenci celých čísel od prvního do posledního řádku z `x`.

##### Poznámka

V případě, že `x` není ani pole, ani odkaz, ani rozsah, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`COLUMN`, `COLUMNS`, `ROWS`.

`ROWS`

`ROWS`

počet řádků v `odkaz`

    ROWS(odkaz)

##### Argumenty

`odkaz`: pole, odkaz nebo rozsah

##### Poznámka

Pokud `odkaz` není ani pole, ani odkaz, ani rozsah, funkce `ROWS` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`COLUMN`, `COLUMNS`, `ROW`.

`SHEET`

`SHEET`

číslo listu z odkazu `odkaz`

    SHEET(odkaz)

##### Argumenty

`odkaz`: odkaz nebo slovní název listu, výchozí je aktuální list

##### Poznámka

Pokud odkaz není ani `odkaz`, ani slovní název listu, funkce `SHEET` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`SHEETS`, `ROW`, `COLUMNNUMBER`.

`SHEETS`

`SHEETS`

počet listů v `odkaz`

    SHEETS(odkaz)

##### Argumenty

`odkaz`: pole, odkaz nebo rozsah, výchozí je maximální rozsah

##### Poznámka

Pokud `odkaz` není ani pole, ani odkaz, ani rozsah, funkce `SHEETS` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`COLUMNS`, `ROWS`.

`SORT`

`SORT`

seřazený seznam čísel jako svislé pole

    SORT(odkaz,pořadí)

##### Argumenty

`odkaz`: seznam čísel

`pořadí`: 0 (sestupné pořadí) nebo 1 (vzestupné pořadí); výchozí je 0

##### Poznámka

Řetězce, pravdivostní hodnoty a prázdné buňky jsou ignorovány.

##### Viz také

`ARRAY`.

`TRANSPOSE`

`TRANSPOSE`

transpozice matice `matice`

    TRANSPOSE(matrix)

##### Argumenty

`matice`: rozsah

##### Viz také

`FLIP`, `MMULT`.

`VLOOKUP`

`VLOOKUP`

hledá první sloupec z rozsahu `rozsah` obsahující `hodnota`

    VLOOKUP(hodnota,rozsah,sloupec,přibližně,jako_index)

##### Argumenty

`hodnota`: hledaná hodnota

`rozsah`: prohledávaný rozsah

`sloupec`: pořadí sloupce, počítáno od 1, představující vrácené hodnoty

`přibližně`: pokud je nepravda, musí se nalézt přesná shoda s hodnotou `hodnota`; výchozí je PRAVDA

`jako_index`: pokud je PRAVDA, vrací pořadové číslo řádku počítáno od 0; výchozí je NEPRAVDA

##### Popis

Funkce `VLOOKUP` hledá řádek v rozsahu `rozsah`, který má první buňku podobnou hodnotě `hodnota`. Pokud `přibližně` není nastaveno na pravda, hledá se řádek s přesně stejnou hodnotou. Pokud `přibližně` je nastaveno na pravda, hledá se poslední řádek s první hodnotou menší nebo rovnou hodnotě `hodnota`. Pokud je `jako_index` nastaveno na pravda, je vrácena pozice řádku počítaná od 0.

##### Poznámka

Pokud je `přibližně` nastaveno na pravda, musí být hodnoty seřazené ve vzestupném pořadí. `VLOOKUP` vrací #ODKAZ! v případě, že `sloupec` spadá mimo `rozsah`.

##### Viz také

`HLOOKUP`.

### Matematické

`ABS`

`ABS`

absolutní hodnota

    ABS(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`ABS` dává absolutní hodnotu čísla `x`, t.j. nezáporné číslo se stejnou velikostí jako `x`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CEIL`, `CEILING`, `FLOOR`, `INT`, `MOD`.

`ACOS`

`ACOS`

arkus kosinus `x`

    ACOS(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COS`, `SIN`, `DEGREES`, `RADIANS`.

`ACOSH`

`ACOSH`

hyperbolický arkus kosinus `x`

    ACOSH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ACOS`, `ASINH`.

`ACOT`

`ACOT`

arkus kotangens `x`

    ACOT(x)

##### Argumenty

`x`: hodnota

##### Viz také

`COT`, `TAN`.

`ACOTH`

`ACOTH`

hyperbolický arkus kotangens `x`

    ACOTH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Viz také

`COTH`, `TANH`.

`AGM`

`AGM`

aritmeticko-geometrický průměr

    AGM(a,b)

##### Argumenty

`a`: hodnota

`b`: hodnota

##### Popis

`AGM` vypočítá aritmeticko-geometrický průměr dvou hodnot.

##### Viz také

`AVERAGE`, `GEOMEAN`.

`ARABIC`

`ARABIC`

římské číslo `římské_číslo` jako číslo

    ARABIC(římské_číslo)

##### Argumenty

`římské_číslo`: římské číslo

##### Popis

Římská číslice, která je nalevo od větší číslice (přímo nebo nepřímo) snižuje výslednou hodnotu a svoji velikost, v opačných případech výslednou hodnotu o svoji velikost zvyšuje.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`ROMAN`.

`ASIN`

`ASIN`

arkus sinus `x`

    ASIN(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`ASIN` vypočítá arkus sinus `x`; to je hodnota, pro kterou je sinus roven `x`.

##### Poznámka

Pokud `x` spadá mimo rozsah -1 až 1, funkce `ASIN` vrátí #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SIN`, `COS`, `ASINH`, `DEGREES`, `RADIANS`.

`ASINH`

`ASINH`

inverzní hyperbolický sinus `x`

    ASINH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`ASINH` vypočítá inverzní hyperbolický sinus `x`; to je hodnota, pro kterou je hyperbolický sinus roven `x`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ASIN`, `ACOSH`, `SIN`, `COS`.

`ATAN`

`ATAN`

arkus tangens `x`

    ATAN(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`ATAN` vypočítá arkus tangens `x`; to je hodnota, pro kterou je tangens roven `x`.

##### Poznámka

Výsledek bude v rozmezí -π/2 a +π/2.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TAN`, `COS`, `SIN`, `DEGREES`, `RADIANS`.

`ATAN2`

`ATAN2`

arkus tangens podílu `y`:`x`

    ATAN2(x,y)

##### Argumenty

`x`: souřadnice x

`y`: souřadnice y

##### Popis

`ATAN2` vypočítá směr z počátku do bodu (`x`,`y`) v podobě úhlu od osy x v radiánech.

##### Poznámka

Výsledek bude v rozmezí -π a +π. Pořadí argumentů může být neočekávané.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`ATAN`, `ATANH`, `COS`, `SIN`.

`ATANH`

`ATANH`

inverzní hyperbolický tangens `x`

    ATANH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`ATANH` vypočítá inverzní hyperbolický tangens `x`; to je hodnota, pro kterou je hyperbolický tangens roven `x`.

##### Poznámka

Pokud je absolutní hodnota `x` větší než 1,0, funkce `ATANH` vrací #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ATAN`, `COS`, `SIN`.

`AVERAGEIF`

`AVERAGEIF`

průměr buněk v rozsahu `vlastní_rozsah`, pro které odpovídající buňka v rozsahu `rozsah` vyhovuje zadanému kritériu `kritérium`

    AVERAGEIF(rozsah,kritérium,vlastní_rozsah)

##### Argumenty

`rozsah`: oblast buněk

`kritérium`: podmínka pro buňku, která má být zahrnuta

`vlastní_rozsah`: oblast buněk, výchozí je `rozsah`

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUMIF`, `COUNTIF`.

`AVERAGEIFS`

`AVERAGEIFS`

průměr buněk v rozsahu `vlastní_rozsah`, pro které odpovídající buňka v rozsahu `rozsah` vyhovuje zadanému kritériu `kritérium`

    AVERAGEIFS(vlastní_rozsah,rozsah1,kritérium1,…)

##### Argumenty

`vlastní_rozsah`: oblast buněk

`rozsah1`: oblast buněk

`kritérium1`: podmínka pro buňku, která má být zahrnuta

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `AVERAGEIF`.

`BETA`

`BETA`

Eulerova funkce beta

    BETA(x,y)

##### Argumenty

`x`: číslo

`y`: číslo

##### Popis

Funkce `BETA` vrací hodnotu funkce beta (Eulerova integrálu prvního druhu) v oboru všech reálných čísel vyjma 0 a záporných celých čísel.

##### Poznámka

Pokud jsou `x`, `y` nebo (`x` + `y`) nekladná celá čísla, funkce `BETA` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`BETALN`, `GAMMALN`.

`BETALN`

`BETALN`

přirozený logaritmus absolutní hodnoty Eulerovy funkce beta

    BETALN(x,y)

##### Argumenty

`x`: číslo

`y`: číslo

##### Popis

Funkce `BETALN` vrací přirozený logaritmus absolutní hodnoty Eulerovy funkce beta rozšířený na všechna reálná čísla, vyjma 0 a záporných celých čísel.

##### Poznámka

Pokud jsou `x`, `y` nebo (`x` + `y`) nekladná celá čísla, funkce `BETALN` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`BETA`, `GAMMALN`.

`CEIL`

`CEIL`

nejbližší celé číslo větší nebo rovno `x`

    CEIL(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`CEIL`(`x`) je nejmenší celé číslo, které je nejméně tak velké jako `x`.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je funkcí OpenFormula `CEILING`(`x`).

##### Viz také

`CEILING`, `FLOOR`, `ABS`, `INT`, `MOD`.

`CEILING`

`CEILING`

nejbližší násobek hodnoty `násobe`, jehož absolutní hodnota je nejméně ABS(`x`)

    CEILING(x,násobek)

##### Argumenty

`x`: číslo

`násobek`: základ násobku (výchozí je 1 pro `x`> 0 a -1 pro `x`< 0)

##### Popis

`CEILING`(`x`,`násobek`) je nejbližší násobek hodnoty `násobek`, jehož absolutní hodnota je nejméně `ABS`(`x`).

##### Poznámka

Pokud `x` nebo `násobek` není číslo, funkce `CEILING` vrátí chybu #HODNOTA!. Pokud `x` a `násobek` mají různá znaménka, funkce `CEILING` vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`CEILING`(`x`) je exportováno do ODF jako `CEILING`(`x`,`SIGN`(`x`),1). `CEILING`(`x`,`násobek`) je funkce OpenFormula `CEILING`(`x`,`násobek`,1).

##### Viz také

`CEIL`, `FLOOR`, `ABS`, `INT`, `MOD`.

`CHOLESKY`

`CHOLESKY`

Choleského dekompozice symetrické pozitivně definitní `matice`

    CHOLESKY(matice)

##### Argumenty

`matice`: symetricky pozitivně definitní matice

##### Poznámka

Pokud Choleského-Banachiewiczův algoritmus při použití na matici `matice` selže, funkce `CHOLESKY` vrací #ČÍSLO!. Pokud matice neobsahuje stejný počet sloupců a řádků, funkce `CHOLESKY` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`MINVERSE`, `MMULT`, `MDETERM`.

`COMBIN`

`COMBIN`

kombinační číslo

    COMBIN(n,k)

##### Argumenty

`n`: nezáporné celé číslo

`k`: nezáporné celé číslo

##### Popis

`COMBIN` vrací kombinační číslo „`k`-té třídy z `n` prvků“, což je výběr `k` prvků z celkových `n` prvků bez opakování.

##### Poznámka

Pokud je `n` menší než `k`, funkce `COMBIN` vrací #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

`COMBINA`

`COMBINA`

počet `k` kombinací z `n` prvků s opakováním

    COMBINA(n,k)

##### Argumenty

`n`: nezáporné celé číslo

`k`: nezáporné celé číslo

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`COMBIN`.

`COS`

`COS`

kosinus `x`

    COS(x)

##### Argumenty

`x`: úhel v radiánech

##### Popis

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SIN`, `TAN`, `SINH`, `COSH`, `TANH`, `RADIANS`, `DEGREES`.

`COSH`

`COSH`

hyperbolický kosinus `x`

    COSH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SIN`, `TAN`, `SINH`, `COSH`, `TANH`.

`COSPI`

`COSPI`

kosinus π.`x`

    COSPI(x)

##### Argumenty

`x`: počet půlotáček

##### Viz také

`COS`.

`COT`

`COT`

kotangens `x`

    COT(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Viz také

`TAN`, `ACOT`.

`COTH`

`COTH`

hyperbolický kotangens `x`

    COTH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Viz také

`TANH`, `ACOTH`.

`COTPI`

`COTPI`

kotangens π.`x`

    COTPI(x)

##### Argumenty

`x`: počet půlotáček

##### Viz také

`COT`.

`COUNTIF`

`COUNTIF`

počet buněk vyhovujících zadanému kritériu `kritérium`

    COUNTIF(rozsah,kritérium)

##### Argumenty

`rozsah`: oblast buněk

`kritérium`: podmínka pro buňku, která má být počítána

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COUNT`, `SUMIF`.

`COUNTIFS`

`COUNTIFS`

počet buněk vyhovujících zadanému kritériu `kritérium`

    COUNTIFS(rozsah,kritérium,…)

##### Argumenty

`rozsah`: oblast buněk

`kritérium`: podmínka pro buňku, která má být počítána

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COUNT`, `SUMIF`.

`CSC`

`CSC`

kosekans `x`

    CSC(x)

##### Argumenty

`x`: úhel v radiánech

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce není kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`SIN`, `COS`, `TAN`, `SEC`, `SINH`, `COSH`, `TANH`, `RADIANS`, `DEGREES`.

`CSCH`

`CSCH`

hyperbolický kosekans `x`

    CSCH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce není kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`SIN`, `COS`, `TAN`, `CSC`, `SEC`, `SINH`, `COSH`, `TANH`.

`DEGREES`

`DEGREES`

hodnota ve stupních odpovídající `x` radiánům

    DEGREES(x)

##### Argumenty

`x`: úhel v radiánech

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`RADIANS`, `PI`.

`EIGEN`

`EIGEN`

vlastní čísla a vlastní vektory symetrické matice `matice`

    EIGEN(matice)

##### Argumenty

`matice`: symetrická matice

##### Poznámka

Pokud není `matice` symetrická, odpovídající si nediagonální prvky se zprůměrují s předpokladem, že nesymetrie je způsobená nepodstatnými chybami zaokrouhlování. Pokud `matice` neobsahuje stejný počet sloupců a řádků, funkce `EIGEN` vrací #HODNOTA!.

`EVEN`

`EVEN`

`x` zaokrouhleno směrem od 0 na následující sudé celé číslo

    EVEN(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ODD`.

`EXP`

`EXP`

e umocněno na `x`

    EXP(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Poznámka

e je základ přirozeného logaritmu

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LOG`, `LOG2`, `LOG10`.

`EXPM1`

`EXPM1`

EXP(`x`)-1

    EXPM1(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Poznámka

Tato funkce má větší přesnost výpočtu než prostý výpočet `EXP`(`x`) - 1.

##### Viz také

`EXP`, `LN1P`.

`FACT`

`FACT`

faktoriál `x`, t.j. `x`!

    FACT(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Poznámka

Doménou této funkce bylo rozšířit používání funkce GAMMA.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`FACTDOUBLE`

`FACTDOUBLE`

dvojitý faktoriál

    FACTDOUBLE(x)

##### Argumenty

`x`: nezáporné celé číslo

##### Popis

Funkce `FACTDOUBLE` vrací dvojitý faktoriál `x`!!.

##### Poznámka

Pokud je hodnota `x` neceločíselná, tak je oříznuta. Pokud je hodnota `x` záporná, funkce `FACTDOUBLE` vrátí #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FACT`.

`FIB`

`FIB`

Fibonacciho čísla

    FIB(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Popis

`FIB`(`n`) je `n`-té Fibonacciho číslo.

##### Poznámka

Pokud je hodnota `n` neceločíselná, tak je oříznuta. Pokud je záporná nebo nulová, funkce `FIB` vrátí #ČÍSLO!.

`FLOOR`

`FLOOR`

nejbližší násobek hodnoty `násobek`, jehož absolutní hodnota je nanejvýše `ABS`(`x`)

    FLOOR(x,násobek)

##### Argumenty

`x`: číslo

`násobek`: základ násobku (výchozí je 1 pro `x`> 0 a -1 pro `x`< 0)

##### Popis

`FLOOR`(`x`,`násobek`) je nejbližší násobek hodnoty `násobek`, jehož absolutní hodnota je nanejvýše `ABS`(`x`).

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`FLOOR`(`x`) je exportováno do ODF jako `FLOOR`(`x`,`SIGN`(`x`),1). `FLOOR`(`x`,`násobek`) je funkce OpenFormula `FLOOR`(`x`,`násobek`,1).

##### Viz také

`CEIL`, `CEILING`, `ABS`, `INT`, `MOD`.

`G_PRODUCT`

`G_PRODUCT`

součin všech hodnot a odkazovaných buněk

    G_PRODUCT(x1,x2,…)

##### Argumenty

`x1`: číslo

`x2`: číslo

##### Poznámka

Prázdné buňky jsou ignorovány a prázdný součin je 1.

##### Viz také

`SUM`, `COUNT`.

`GAMMA`

`GAMMA`

funkce Gama

    GAMMA(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Viz také

`GAMMALN`.

`GAMMALN`

`GAMMALN`

přirozený logaritmus funkce Gama

    GAMMALN(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`GAMMA`.

`GCD`

`GCD`

největší společný dělitel

    GCD(n0,n1,…)

##### Argumenty

`n0`: kladné celé číslo

`n1`: kladné celé číslo

##### Popis

`GCD` vypočítá největšího společného dělitele pro zadaná čísla `n0`, `n1`, …, což je největší celé číslo, které funguje jako celočíselný dělitel pro každý z argumentů.

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů neceločíselný, tak je oříznut.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LCM`.

`GD`

`GD`

Gudermannianova funkce

    GD(x)

##### Argumenty

`x`: hodnota

##### Viz také

`TAN`, `TANH`.

`HYPOT`

`HYPOT`

druhá odmocnina ze součtu druhých mocnin argumentů

    HYPOT(n0,n1,…)

##### Argumenty

`n0`: číslo

`n1`: číslo

##### Viz také

`MIN`, `MAX`.

`IGAMMA`

`IGAMMA`

neúplná funkce Gama

    IGAMMA(a,x,dolni,regulovaná,reálná)

##### Argumenty

`a`: číslo

`x`: číslo

`dolni`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní neúplná funkce Gama, v opačném případě horní neúplná funkce Gama

`regulovana`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se regulovaná verze neúplné funkce Gama

`reálná`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), vrací reálnou část výsledku, v opačném případě imaginární část

##### Poznámka

The regularized incomplete gamma function is the unregularized incomplete gamma function divided by GAMMA(`a`) This is a real valued function as long as neither `a` nor `z` are negative.

##### Viz také

`GAMMA`, `IMIGAMMA`.

`INT`

`INT`

největší celé číslo, které není větší než `x`

    INT(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CEIL`, `CEILING`, `FLOOR`, `ABS`, `MOD`.

`LAMBERTW`

`LAMBERTW`

the Lambert W function

    LAMBERTW(x,k)

##### Argumenty

`x`: číslo

`k`: branch

##### Poznámka

`k` defaults to 0, the principal branch. `k` must be either 0 or -1.

##### Viz také

`EXP`.

`LCM`

`LCM`

nejmenší společný násobek

    LCM(n0,n1,…)

##### Argumenty

`n0`: kladné celé číslo

`n1`: kladné celé číslo

##### Popis

`LCM` vypočítá nejmenší společný násobek pro zadaná čísla `n0`, `n1`, …, což je nejmenší celé číslo, které je celočíselným násobkem pro každý z argumentů.

##### Poznámka

Pokud je některý z argumentů neceločíselný, tak je oříznut.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`GCD`.

`LINSOLVE`

`LINSOLVE`

řeší lineární rovnici

    LINSOLVE(A,B)

##### Argumenty

`A`: matice

`B`: matice

##### Popis

Vyřeší rovnici `A`*`X`=B a vrátí X.

##### Poznámka

Pokud je matice `A` singulární, je vráceno #HODNOTA!.

##### Viz také

`MINVERSE`.

`LN`

`LN`

přirozený logaritmus čísla `x`

    LN(x)

##### Argumenty

`x`: kladné číslo

##### Poznámka

Pokud je `x` ≤ 0, funkce `LN` vrací chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`EXP`, `LOG2`, `LOG10`.

`LN1P`

`LN1P`

LN(1+`x`)

    LN1P(x)

##### Argumenty

`x`: kladné číslo

##### Popis

`LN1P` vypočítává LN(1+`x`), ale poskytuje větší přesnost než běžný výpočet LN(1+`x`).

##### Poznámka

Pokud je `x` ≤ -1, funkce LN vrací chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`EXP`, `LN`, `EXPM1`.

`LOG`

`LOG`

logaritmus o základu `základ` čísla `x`

    LOG(x,základ)

##### Argumenty

`x`: kladné číslo

`základ`: základ logaritmu, výchozí je 10

##### Poznámka

`základ` musí být kladný a nesmí být roven 0. Pokud je `x` ≤ 0, funkce `LOG` vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LN`, `LOG2`, `LOG10`.

`LOG10`

`LOG10`

ogaritmus o základu 10 čísla `x`

    LOG10(x)

##### Argumenty

`x`: kladné číslo

##### Poznámka

Pokud je `x` ≤ 0, funkce LOG10 vrátí #ČÍSLO!.

##### Viz také

`EXP`, `LOG2`, `LOG`.

`LOG2`

`LOG2`

logaritmus o základu 2 čísla `x`

    LOG2(x)

##### Argumenty

`x`: kladné číslo

##### Poznámka

Pokud je `x` ≤ 0, funkce `LOG2` vrátí #ČÍSLO!

##### Viz také

`EXP`, `LOG10`, `LOG`.

`MAXIFS`

`MAXIFS`

nejvyšší hodnota z buněk v rozsahu `vlastni_rozsah`, pro které odpovídající buňka v rozsahu vyhovuje zadanému kritériu

    MAXIFS(vlastni_rozsah,rozsah1,kritérium1,…)

##### Argumenty

`vlastní_rozsah`: oblast buněk

`rozsah1`: oblast buněk

`kritérium1`: podmínka pro buňku, která má být zahrnuta

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MIN`, `MINIFS`.

`MDETERM`

`MDETERM`

determinant matice `matice`

    MDETERM(matice)

##### Argumenty

`matice`: čtvercová matice

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MMULT`, `MINVERSE`.

`MINIFS`

`MINIFS`

nejnižší hodnota z buněk v rozsahu `vlastni_rozsah`, pro které odpovídající buňka v rozsahu vyhovuje zadanému kritériu

    MINIFS(vlastni_rozsah,rozsah1,kritérium1,…)

##### Argumenty

`vlastní_rozsah`: oblast buněk

`rozsah1`: oblast buněk

`kritérium1`: podmínka pro buňku, která má být zahrnuta

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MIN`, `MAXIFS`.

`MINVERSE`

`MINVERSE`

inverzní matice k matici `matice`

    MINVERSE(matice)

##### Argumenty

`matice`: čtvercová matice

##### Poznámka

Pokud `matice` není regulární, funkce `MINVERSE` vrací #ČÍSLO!. Pokud `matice` neobsahuje stejný počet sloupců a řádků, funkce `MINVERSE` vrací #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MMULT`, `MDETERM`, `LINSOLVE`.

`MMULT`

`MMULT`

součin matic `mat1` a `mat2`

    MMULT(mat1,mat2)

##### Argumenty

`mat1`: matice

`mat2`: matice

##### Poznámka

Počet sloupců v `mat1` musí být roven počtu řádků v `mat2`. V opačném případě je vráceno #HODNOTA!. Výsledkem `MMULT` je pole, ve kterém je počet řádků stejný jako u `mat1` a počet sloupců stejný jako u `mat2`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TRANSPOSE`, `MINVERSE`.

`MOD`

`MOD`

zbytek po dělení `x` hodnotou `n`

    MOD(x,n)

##### Argumenty

`x`: celé číslo

`n`: celé číslo

##### Popis

Funkce `MOD` vrací zbytek, který zůstane po celočíselném vydělení `x` hodnotou `n`.

##### Poznámka

Pokud je `n` rovno 0, funkce `MOD` vrací #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CEIL`, `CEILING`, `FLOOR`, `ABS`, `INT`, `ABS`.

`MPSEUDOINVERSE`

`MPSEUDOINVERSE`

pseudoinverzní matice k matici `matice`

    MPSEUDOINVERSE(matice,práh)

##### Argumenty

`matice`: matice

`práh`: relativní velikost prahu pro zahazování vlastních čísel

##### Viz také

`MINVERSE`.

`MROUND`

`MROUND`

`x` zaokrouhlené na násobek `m`

    MROUND(x,m)

##### Argumenty

`x`: číslo

`m`: číslo

##### Poznámka

Pokud mají `x` a `m` různá znaménka, funkce `MROUND` vrátí #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ROUNDDOWN`, `ROUND`, `ROUNDUP`.

`MULTINOMIAL`

`MULTINOMIAL`

mnohočlen (`x1`+⋯+`xn`) výběru (`x1`,…,`xn`)

    MULTINOMIAL(x1,x2,xn,…)

##### Argumenty

`x1`: první číslo

`x2`: druhé číslo

`xn`: n-té číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COMBIN`, `SUM`.

`MUNIT`

`MUNIT`

jednotková matice `n` krát `n`

    MUNIT(n)

##### Argumenty

`n`: rozměr matice

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`MMULT`, `MDETERM`, `MINVERSE`.

`ODD`

`ODD`

`x` zaokrouhleno směrem od 0 na následující liché celé číslo

    ODD(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`EVEN`.

`ODF.SUMPRODUCT`

`ODF.SUMPRODUCT`

vynásobí jednotlivé prvky a vrátí jejich součet

    ODF.SUMPRODUCT(,…)

##### Popis

Vynásobí odpovídající datové položky v zadaném poli nebo rozsahu a vrátí součet těchto násobků.

##### Poznámka

Pokud některé zadání není číselné nebo pravdivostní, použije se místo něj nula. Pokud argumenty v podobě pole nebo rozsahu nemají stejné rozměry, je vrácena chyba #HODNOTA!. Tato funkce se liší od funkce `SUMPRODUCT` braním pravdivostních hodnot do úvahy.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce není kompatibilní s aplikací Excel. Použijte místo ní `SUMPRODUCT`.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`SUMPRODUCT`, `SUM`, `PRODUCT`, `G_PRODUCT`.

`PI`

`PI`

konstanta π

    PI()

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel, akorát vrací π s větší přesností.

##### Viz také

`SQRTPI`.

`POCHHAMMER`

`POCHHAMMER`

the value of `GAMMA`(`x`+`n`)/`GAMMA`(`x`)

    POCHHAMMER(x,n)

##### Argumenty

`x`: číslo

`n`: číslo

##### Viz také

`GAMMA`.

`POWER`

`POWER`

hodnota `x` umocněná na `y` umocněné na 1/`z`

    POWER(x,y,z)

##### Argumenty

`x`: číslo

`y`: číslo

`z`: číslo

##### Poznámka

Pokud je `x` i `y` rovno 0, funkce `POWER` vrátí #ČÍSLO!. Pokud je `x` = 0 a `y` < 0, funkce `POWER` vrátí #DĚLENÍ/0!. Pokud `x` < 0 a `y` není celé číslo, funkce `POWER` vrátí #ČÍSLO!. Výchozí hodnota `z` je 1. Pokud `z` není celé kladné číslo, funkce `POWER` vrátí #ČÍSLO!. Pokud `x` < 0, `y` je liché a `z` je sudé, funkce `POWER` vrátí #ČÍSLO!.

##### Viz také

`EXP`.

`PRODUCT`

`PRODUCT`

součin zadaných hodnot

    PRODUCT(hodnoty,…)

##### Argumenty

`hodnoty`: seznam hodnot, které se mají vynásobit

##### Popis

`PRODUCT` vypočítá součin všech hodnot a buněk odkazovaných v seznamu argumentů.

##### Poznámka

Pokud jsou všechny buňky prázdné, bude výsledkem 0.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`SUM`, `COUNT`, `G_PRODUCT`.

`QUOTIENT`

`QUOTIENT`

celočíselná část po dělení

    QUOTIENT(čitatel,jmenovatel)

##### Argumenty

`čitatel`: celé číslo

`jmenovatel`: nenulové celé číslo

##### Popis

`QUOTIENT` poskytuje celočíselnou část podílu `čitatel`/`jmenovatel`.

`QUOTIENT` (`čitatel`,`jmenovatel`)⨉`jmenovatel`+`MOD`(`čitatel`,`jmenovatel`)=`čitatel`

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MOD`.

`RADIANS`

`RADIANS`

počet radiánů odpovídající `x` stupňům

    RADIANS(x)

##### Argumenty

`x`: úhel ve stupních

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`PI`, `DEGREES`.

`REDUCEPI`

`REDUCEPI`

reduce modulo Pi divided by a power of 2

    REDUCEPI(x,e,q)

##### Argumenty

`x`: číslo

`e`: scale

`q`: get lower bits of quotient, defaults to FALSE

##### Poznámka

This function returns a value, xr, such that `x`=xr+j*Pi/2^`e` where j is an integer and the absolute value of xr does not exceed Pi/2^(`e`+1). If optional argument `q` is TRUE, returns instead the `e`+1 lower bits of j. The reduction is performed as-if using an exact value of Pi. The lowest valid `e` is -1 representing reduction modulo 2*Pi; the highest is 7 representing reduction modulo Pi/256.

##### Viz také

`PI`.

`ROMAN`

`ROMAN`

`n` jako římské číslo textově

    ROMAN(n,typ)

##### Argumenty

`n`: nezáporné celé číslo

`typ`: 0, 1, 2, 3 nebo 4, výchozí je 0

##### Popis

`ROMAN` vrací arabské číslo `n` jako římské číslo textově.

Pokud je `typ` 0 nebo je vynechán, funkce `ROMAN` vrací klasická římská čísla.

Typ 1 je stručnější než klasický typ, typ 2 je stručnější než typ 1 a typ 3 je stručnější než typ 2. Typ 4 je zjednodušený typ.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`ROUND`

`ROUND`

zaokrouhlené `x`

    ROUND(x,d)

##### Argumenty

`x`: číslo

`d`: celé číslo, výchozí je 0

##### Popis

Pokud je `d` větší než nula, je `x` zaokrouhleno na daný počet číslic.

Pokud je `d` rovno nule, je `x` zaokrouhleno na následující celé číslo.

Pokud je `d` menší než nula, je `x` zaokrouhleno zleva od desetinné čárky.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ROUNDDOWN`, `ROUNDUP`.

`ROUNDDOWN`

`ROUNDDOWN`

`x` zaokrouhlené směrem k 0

    ROUNDDOWN(x,d)

##### Argumenty

`x`: číslo

`d`: celé číslo, výchozí je 0

##### Popis

Pokud je `d` větší než nula, je `x` zaokrouhleno směrem k 0 na daný počet číslic.

Pokud je `d` rovno nule, je `x` zaokrouhleno směrem k 0 na následující celé číslo.

Pokud je `d` menší než nula, je `x` zaokrouhleno směrem k 0 zleva od desetinné čárky.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ROUND`, `ROUNDUP`.

`ROUNDUP`

`ROUNDUP`

`x` zaokrouhleno směrem od 0

    ROUNDUP(x,d)

##### Argumenty

`x`: číslo

`d`: celé číslo, výchozí je 0

##### Popis

Pokud je `d` větší než nula, je `x` zaokrouhleno směrem od 0 na daný počet číslic.

Pokud je `d` rovno nule, je `x` zaokrouhleno směrem od 0 na následující celé číslo.

Pokud je `d` menší než nula, je `x` zaokrouhleno směrem od 0 zleva od desetinné čárky

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ROUND`, `ROUNDDOWN`, `INT`.

`SEC`

`SEC`

sekans

    SEC(x)

##### Argumenty

`x`: úhel v radiánech

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce není kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`SEC`(`x`) je exportováno do OpenFormula jako 1/COS(`x`).

##### Viz také

`SIN`, `COS`, `TAN`, `CSC`, `SINH`, `COSH`, `TANH`, `RADIANS`, `DEGREES`.

`SECH`

`SECH`

hyperbolický sekans `x`

    SECH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce není kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`SECH`(`x`) je exportováno do OpenFormula jako 1/COSH(`x`).

##### Viz také

`SIN`, `COS`, `TAN`, `CSC`, `SEC`, `SINH`, `COSH`, `TANH`.

`SERIESSUM`

`SERIESSUM`

součet mocninné řady v `x`

    SERIESSUM(x,n,m,koef)

##### Argumenty

`x`: číslo, pro které se mocninná řada vyhodnocuje

`n`: nezáporné celé číslo, mocnitel nejmenšího výrazu řady

`m`: zvýšení každého z mocnitelů

`koef`: koeficienty mocninné řady

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COUNT`, `SUM`.

`SIGN`

`SIGN`

znaménko `x`

    SIGN(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Popis

`SIGN` vrací 1, když je `x` kladné a -1, když je záporné.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`ABS`.

`SIN`

`SIN`

sinus `x`

    SIN(x)

##### Argumenty

`x`: úhel v radiánech

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COS`, `TAN`, `CSC`, `SEC`, `SINH`, `COSH`, `TANH`, `RADIANS`, `DEGREES`.

`SINH`

`SINH`

hyperbolický sinus `x`

    SINH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SIN`, `COSH`, `ASINH`.

`SINPI`

`SINPI`

sinus π.`x`

    SINPI(x)

##### Argumenty

`x`: počet půlotáček

##### Viz také

`SIN`.

`SQRT`

`SQRT`

druhá odmocnina z `x`

    SQRT(x)

##### Argumenty

`x`: nezáporné číslo

##### Poznámka

Pokud je `x` záporné, funkce `SQRT` vrací #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`POWER`.

`SQRTPI`

`SQRTPI`

druhá odmocnina čísla `x` vynásobená π

    SQRTPI(x)

##### Argumenty

`x`: nezáporné číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`PI`.

`SUM`

`SUM`

součet zadaných hodnot

    SUM(hodnoty,…)

##### Argumenty

`hodnoty`: seznam hodnot, které se mají sečíst

##### Popis

`SUM` vypočítá součet všech hodnost a buněk odkazovaných v seznamu argumentů.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`AVERAGE`, `COUNT`.

`SUMA`

`SUMA`

součet všech hodnot a odkazovaných buněk

    SUMA(oblast0,oblast1,…)

##### Argumenty

`oblast0`: první oblast buněk

`oblast1`: druhá oblast buněk

##### Popis

Čísla, a rovněž text a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to počítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to počítáno jako jedna (1).

##### Viz také

`AVERAGE`, `SUM`, `COUNT`.

`SUMIF`

`SUMIF`

součet buněk v rozsahu `vlastní_rozsah`, pro které odpovídající buňka v rozsahu rozsah vyhovuje zadanému kritériu `kritérium`

    SUMIF(rozsah,kritérium,vlastni_rozsah)

##### Argumenty

`rozsah`: oblast buněk

`kritérium`: podmínka pro buňku, která má být sečtena

`vlastní_rozsah`: oblast buněk, výchozí je `rozsah`

##### Poznámka

Pokud má `vlastni_rozsah` velikost, která se liší od velikosti `rozsah`, je velikost `vlastni_rozsah` upravena (počátek je v levém horním rohu) tak, aby odpovídala velikosti `rozsah`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUM`, `SUMIFS`, `COUNTIF`.

`SUMIFS`

`SUMIFS`

součet buněk v rozsahu `vlastni_rozsah`, pro které odpovídající buňka v rozsahu vyhovuje zadanému kritériu

    SUMIFS(vlastni_rozsah,rozsah1,kritérium1,…)

##### Argumenty

`vlastní_rozsah`: oblast buněk

`rozsah1`: oblast buněk

`kritérium1`: podmínka pro buňku, která má být zahrnuta

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUM`, `SUMIF`.

`SUMPRODUCT`

`SUMPRODUCT`

vynásobí jednotlivé prvky a vrátí jejich součet

    SUMPRODUCT(,…)

##### Popis

Vynásobí odpovídající datové položky v zadaném poli nebo rozsahu a vrátí součet těchto násobků.

##### Poznámka

Pokud některé zadání není číselné, použije se místo něj nula. Pokud argumenty v podobě pole nebo rozsahu nemají stejné rozměry, je vrácena chyba #HODNOTA!. Tato funkce ignoruje pravdivostní výrazy, takže `SUMPRODUCT`(A1:A5>0) nebude pracovat. Namísto toho použijte `SUMPRODUCT`(--(A1:A5>0))

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce není kompatibilní s OpenFormula. Použijte místo ní `ODF.SUMPRODUCT`.

##### Viz také

`SUM`, `PRODUCT`, `G_PRODUCT`, `ODF.SUMPRODUCT`.

`SUMSQ`

`SUMSQ`

součet druhých mocnin všech hodnot a odkazovaných buněk

    SUMSQ(pole0,pole1,…)

##### Argumenty

`oblast0`: první oblast buněk

`oblast1`: druhá oblast buněk

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUM`, `COUNT`.

`SUMX2MY2`

`SUMX2MY2`

součet rozdílů čtverců

    SUMX2MY2(pole0,pole1)

##### Argumenty

`pole0`: první oblast buněk

`pole1`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `SUMX2MY2` vrací součet rozdílů druhých mocnin odpovídajících hodnot ve dvou polích. `SUMX2MY2` se vyhodnocuje jako `SUM`(x^2 - y^2).

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUMSQ`, `SUMX2PY2`.

`SUMX2PY2`

`SUMX2PY2`

součet součtů druhých mocnin

    SUMX2PY2(pole0,pole1)

##### Argumenty

`pole0`: první oblast buněk

`pole1`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `SUMX2PY2` vrací součet součtů druhých mocnin odpovídajících hodnot ve dvou polích. `SUMX2PY2` se vyhodnocuje jako `SUM`(x^2 + y^2).

##### Poznámka

Pokud mají `pole0` a `pole1` rozdílný počet referenčních bodů, `SUMX2PY2` vrací #N/A.

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUMSQ`, `SUMX2MY2`.

`SUMXMY2`

`SUMXMY2`

součet čtverců rozdílů

    SUMXMY2(pole0,pole1)

##### Argumenty

`pole0`: první oblast buněk

`pole1`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `SUMXMY2` vrací součet druhých mocnin rozdílů odpovídajících hodnot ve dvou polích. `SUMXMY2` se vyhodnocuje jako `SUM`((x-y)^2).

##### Poznámka

Pokud mají `pole0` a `pole1` rozdílný počet referenčních bodů, `SUMXPY2` vrátí #N/A.

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUMSQ`, `SUMX2MY2`, `SUMX2PY2`.

`TAN`

`TAN`

tangen `x`

    TAN(x)

##### Argumenty

`x`: úhel v radiánech

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TANH`, `COS`, `COSH`, `SIN`, `SINH`, `DEGREES`, `RADIANS`.

`TANH`

`TANH`

hyperbolický tangens `x`

    TANH(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TAN`, `SIN`, `SINH`, `COS`, `COSH`.

`TANPI`

`TANPI`

tangen π.`x`

    TANPI(x)

##### Argumenty

`x`: počet půlotáček

##### Viz také

`TAN`.

`TRUNC`

`TRUNC`

`x` oříznuté na `d` číslic

    TRUNC(x,d)

##### Argumenty

`x`: číslo

`d`: nezáporné celé číslo, výchozí je 0

##### Poznámka

Pokud je hodnota `d` vynechána nebo je záporná, je standardně nastavena na nulu. Pokud je neceločíselná, tak je oříznuta.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`INT`.

### Teorie čísel

`ISPRIME`

`ISPRIME`

zda je `n` prvočíslo

    ISPRIME(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Popis

`ISPRIME` vrací PRAVDA, když je `n` prvočíslo a NEPRAVDA v ostatních případech.

##### Viz také

`NT_D`, `NT_SIGMA`.

`ITHPRIME`

`ITHPRIME`

`i`-té prvočíslo

    ITHPRIME(i)

##### Argumenty

`i`: kladné celé číslo

##### Popis

Funkce `ITHPRIME` najde `i`-té prvočíslo.

##### Viz také

`NT_D`, `NT_SIGMA`.

`NT_D`

`NT_D`

počet dělitelů

    NT_D(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Popis

`NT_D` vypočítá počet dělitelů čísla `n`.

##### Viz také

`ITHPRIME`, `NT_PHI`, `NT_SIGMA`.

`NT_MU`

`NT_MU`

Möbiova funkce μ

    NT_MU(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Popis

Funkce `NT_MU` (Möbiova funkce μ) vrací 0, když je `n` dělitelné druhou mocninou prvočísla. V ostatních případech, když má `n` lichý počet navzájem různých prvočíselných dělitelů, tak `NT_MU` vrací -1 a když má `n` sudý počet navzájem různých prvočíselných dělitelů, tak vrací 1. V případě, že `n` = 1, `NT_MU` vrací 1.

##### Viz také

`ITHPRIME`, `NT_PHI`, `NT_SIGMA`, `NT_D`.

`NT_OMEGA`

`NT_OMEGA`

počet různých prvočinitelů

    NT_OMEGA(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Poznámka

Vrací počet odlišných prvočíselných činitelů bez opakování.

##### Viz také

`NT_D`, `ITHPRIME`, `NT_SIGMA`.

`NT_PHI`

`NT_PHI`

Eulerova funkce

    NT_PHI(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Poznámka

Eulerova funkce udává počet celých čísel menších nebo rovných číslu `n`, která jsou nesoudělná s číslem `n`.

##### Viz také

`NT_D`, `ITHPRIME`, `NT_SIGMA`.

`NT_PI`

`NT_PI`

počet prvočísel do `n`

    NT_PI(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Popis

`NT_PI` vrací počet prvočísel, která jsou menší nebo rovna číslu `n`.

##### Viz také

`ITHPRIME`, `NT_PHI`, `NT_D`, `NT_SIGMA`.

`NT_RADICAL`

`NT_RADICAL`

Radical function

    NT_RADICAL(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Poznámka

The function computes the product of its distinct prime factors

##### Viz také

`NT_D`, `ITHPRIME`, `NT_SIGMA`.

`NT_SIGMA`

`NT_SIGMA`

funkce sigma

    NT_SIGMA(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Popis

`NT_SIGMA` vypočítá součet dělitelů čísla `n`.

##### Viz také

`NT_D`, `ITHPRIME`, `NT_PHI`.

`PFACTOR`

`PFACTOR`

nejmenší prvočinitel

    PFACTOR(n)

##### Argumenty

`n`: kladné celé číslo

##### Popis

`PFACTOR` najde nejmenšího prvočinitele svého argumentu.

##### Poznámka

Argument `n` musí být nejméně 2. Jinak je vrácena chyba #HODNOTA!.

##### Viz také

`ITHPRIME`.

### Náhodná čísla

`RAND`

`RAND`

náhodné číslo v rozmezí 0 a 1

    RAND()

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`RANDBETWEEN`.

`RANDBERNOULLI`

`RANDBERNOULLI`

náhodná veličina z Bernoulliho rozdělení

    RANDBERNOULLI(p)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost úspěchu

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, funkce `RANDBERNOULLI` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`, `RANDBETWEEN`.

`RANDBETA`

`RANDBETA`

náhodná veličina z rozdělení beta

    RANDBETA(a,b)

##### Argumenty

`a`: parametr Beta rozdělení

`b`: parametr Beta rozdělení

##### Viz také

`RAND`, `RANDGAMMA`.

`RANDBETWEEN`

`RANDBETWEEN`

náhodné celé číslo mezi `dolní` a `horní` včetně

    RANDBETWEEN(dolní,horní)

##### Argumenty

`dolní`: dolní limit

`horní`: horní limit

##### Poznámka

Pokud je `dolní` > `horní`, funkce `RANDBETWEEN` vrací #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`RAND`, `RANDUNIFORM`.

`RANDBINOM`

`RANDBINOM`

náhodná veličina z binomického rozdělení

    RANDBINOM(p,n)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost úspěchu v jednom pokusu

`n`: počet pokusů

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, funkce `RANDBINOM` vrací #ČÍSLO!. Pokud je `n` < 0, funkce `RANDBINOM` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`, `RANDBETWEEN`.

`RANDCAUCHY`

`RANDCAUCHY`

náhodná veličina z Cauchyho nebo Lorentzova rozdělení

    RANDCAUCHY(a)

##### Argumenty

`a`: koeficient měřítka rozdělení

##### Poznámka

Pokud je `a` < 0, funkce `RANDCAUCHY` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDCHISQ`

`RANDCHISQ`

náhodná veličina z rozdělení chí-kvadrát

    RANDCHISQ(sv)

##### Argumenty

`sv`: stupně volnosti

##### Viz také

`RAND`, `RANDGAMMA`.

`RANDDISCRETE`

`RANDDISCRETE`

náhodná veličina z konečného diskrétního rozdělení

    RANDDISCRETE(hodn_rozsah,pravd_rozsah)

##### Argumenty

`hodn_rozsah`: možné hodnoty náhodné proměnné

`pravd_rozsah`: pravděpodobnosti odpovídající hodnotám ve `hodn_rozsah`, výchozí je stejná pravděpodobnost pro všechny

##### Popis

`RANDDISCRETE` vrací jednu z hodnot v rozsahu `hodn_rozsah`. Pravděpodobnost pro každou z hodnot je dána v `pravd_rozsah`.

##### Poznámka

Pokud součet hodnot v `pravd_rozsah` není jedna, pak funkce `RANDDISCRETE` vrátí #ČÍSLO!. Pokud `hodn_rozsah` a `pravd_rozsah` nemají stejný rozměr, `RANDDISCRETE` vrátí #ČÍSLO!. Pokud `hodn_rozsah` nebo `pravd_rozsah` není v rozsahu, funkce `RANDDISCRETE` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`RANDBETWEEN`, `RAND`.

`RANDEXP`

`RANDEXP`

náhodná veličina z exponenciálního rozdělení

    RANDEXP(b)

##### Argumenty

`b`: parametr exponenciálního rozdělení

##### Viz také

`RAND`, `RANDBETWEEN`.

`RANDEXPPOW`

`RANDEXPPOW`

náhodná veličina z mocninného rozdělení

    RANDEXPPOW(a,b)

##### Argumenty

`a`: koeficient měřítka mocninného rozdělení

`b`: exponent mocninného rozdělení

##### Popis

Pro `b` = 1 se mocninné rozdělení redukuje na Laplaceovo rozdělení.

Pro `b` = 2 se mocninné rozdělení redukuje na normální rozdělení s σ = a:√2

##### Viz také

`RAND`.

`RANDFDIST`

`RANDFDIST`

náhodná veličina z F-rozdělení

    RANDFDIST(df1,df2)

##### Argumenty

`sv1`: čitatel stupňů volnosti

`sv2`: jmenovatel stupňů volnosti

##### Viz také

`RAND`, `RANDGAMMA`.

`RANDGAMMA`

`RANDGAMMA`

náhodná veličina z rozdělení gama

    RANDGAMMA(a,b)

##### Argumenty

`a`: parametr tvar pro Gamma rozdělení

`b`: parametr měřítko pro Gamma rozdělení

##### Poznámka

Pokud je `a` ≤ 0, funkce `RANDGAMMA` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDGEOM`

`RANDGEOM`

náhodná veličina z geometrického rozdělení

    RANDGEOM(p)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost úspěchu v jednom pokusu

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo p > 1, funkce `RANDGEOM` vrátí #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDGUMBEL`

`RANDGUMBEL`

náhodná veličina z Gumbelova rozdělení

    RANDGUMBEL(a,b,typ)

##### Argumenty

`a`: parametr Gumbelova rozdělení

`b`: parametr Gumbelova rozdělení

`typ`: typ Gumbelova rozdělení, výchozí je 1

##### Poznámka

Pokud `typ` není ani 1, ani 2, funkce `RANDGUMBEL` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDHYPERG`

`RANDHYPERG`

náhodná veličina z hypergeometrického rozdělení

    RANDHYPERG(n1,n2,t)

##### Argumenty

`n1`: počet objektů typu 1

`n2`: počet objektů typu 2

`t`: celkový počet vybraných objektů

##### Viz také

`RAND`.

`RANDLANDAU`

`RANDLANDAU`

náhodná veličina z Landauova rozdělení

    RANDLANDAU()

##### Viz také

`RAND`.

`RANDLAPLACE`

`RANDLAPLACE`

náhodná veličina z Laplaceova rozdělení

    RANDLAPLACE(a)

##### Argumenty

`a`: parametr Laplaceovo rozdělení

##### Viz také

`RAND`.

`RANDLEVY`

`RANDLEVY`

náhodná veličina z Lévyho rozdělení

    RANDLEVY(c,α,β)

##### Argumenty

`c`: parametr Lévyho rozdělení

`α`: parametr Lévyho rozdělení

`β`: parametr Lévyho rozdělení, výchozí je 0

##### Popis

Pro `α` = 1, `β` = 0 je Lévyho rozdělení redukováno na Cauchyho (nebo Lorentzianovo) rozdělení.

Pro `α` = 2, `β` = 0 je Lévyho rozdělení redukováno na normální rozdělení.

##### Poznámka

Pokud je `α` ≤ 0 nebo `α` > 2, funkce `RANDLEVY` vrací #ČÍSLO!. Pokud je `β` < -1 nebo `β` > 1, funkce `RANDLEVY` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDLOG`

`RANDLOG`

náhodná veličina z logaritmického rozdělení

    RANDLOG(p)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, funkce `RANDLOG` vrátí #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDLOGISTIC`

`RANDLOGISTIC`

náhodná veličina z logistického rozdělení

    RANDLOGISTIC(a)

##### Argumenty

`a`: parametr logistického rozdělení

##### Viz také

`RAND`.

`RANDLOGNORM`

`RANDLOGNORM`

náhodná veličina z logaritmicko-normálního rozdělení

    RANDLOGNORM(ζ,σ)

##### Argumenty

`ζ`: parametr logaritmicko-normálního rozdělení

`σ`: směrodatná odchylka rozdělení

##### Poznámka

Pokud je `σ` < 0, funkce `RANDLOGNORM` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDNEGBINOM`

`RANDNEGBINOM`

náhodná veličina z negativního binomického rozdělení

    RANDNEGBINOM(p,n)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost úspěchu v jednom pokusu

`n`: počet neúspěchů

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, funkce `RANDNEGBINOM` vrací #ČÍSLO!. Pokud `n` < 1, funkce `RANDNEGBINOM` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`, `RANDBETWEEN`.

`RANDNORM`

`RANDNORM`

náhodná veličina z normálního rozdělení

    RANDNORM(μ,σ)

##### Argumenty

`μ`: střední hodnota rozdělení

`σ`: směrodatná odchylka rozdělení

##### Poznámka

Pokud je `σ` < 0, funkce `RANDNORM` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`.

`RANDNORMTAIL`

`RANDNORMTAIL`

náhodná veličina z horní koncové oblasti normálního rozdělení se střední hodnotou 0

    RANDNORMTAIL(a,σ)

##### Argumenty

`a`: spodní limit koncové oblasti

`σ`: směrodatná odchylka normálního rozdělení

##### Poznámka

Metoda je založená na Marsagliaově slavném algoritmu (Ann Math Stat 32, 894-899 (1961)), jehož aspekty jsou vysvětleny v Knuth, v2, 3. vydání, str. 139, 586 (cvičení 11).

##### Viz také

`RAND`.

`RANDPARETO`

`RANDPARETO`

náhodná veličina z Paretova rozdělení

    RANDPARETO(a,b)

##### Argumenty

`a`: parametr Paretova rozdělení

`b`: parametr Paretova rozdělení

##### Viz také

`RAND`.

`RANDPOISSON`

`RANDPOISSON`

náhodná veličina z Poissonova rozdělení

    RANDPOISSON(λ)

##### Argumenty

`λ`: parametr Poissonova rozdělení

##### Poznámka

Pokud je `λ` < 0, funkce `RANDPOISSON` vrátí #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RAND`, `RANDBETWEEN`.

`RANDRAYLEIGH`

`RANDRAYLEIGH`

náhodná veličina z Rayleighova rozdělení

    RANDRAYLEIGH(σ)

##### Argumenty

`σ`: koeficient měřítka Rayleighova rozdělení

##### Viz také

`RAND`.

`RANDRAYLEIGHTAIL`

`RANDRAYLEIGHTAIL`

náhodná veličina z koncové oblasti Rayleighova rozdělení

    RANDRAYLEIGHTAIL(a,σ)

##### Argumenty

`a`: spodní limit koncové oblasti

`σ`: koeficient měřítka Rayleighova rozdělení

##### Viz také

`RAND`, `RANDRAYLEIGH`.

`RANDSNORM`

`RANDSNORM`

náhodná veličina z nesouměrného normálního rozdělení

    RANDSNORM(𝛼,𝜉,𝜔)

##### Argumenty

`𝛼`: koeficient tvaru nesouměrného normálního rozdělení, výchozí je 0

`𝜉`: koeficient polohy nesouměrného normálního rozdělení, výchozí je 0

`𝜔`: koeficient měřítka nesouměrného normálního rozdělení, výchozí je 1

##### Popis

Náhodná veličina je vykreslována z nesouměrného normálního rozdělení s koeficientem tvaru `𝛼`. Když je `𝛼`=0, ztratí se šikmost a získáme standardní normální hustotu; jak `𝛼` roste (v absolutních hodnotách), roste i šikmost rozdělení; když `𝛼` dosáhne nekonečna, konverguje hustota k tzv. poloviční normální funkci hustoty (speciální případ složené normální); jestliže se mění znaménko `𝛼`, přizpůsobuje se tomu hustota změnou strany na svislé ose.

##### Poznámka

Střední hodnota nesouměrného normálního rozdělení s koeficientem polohy `𝜉`=0 rozdělení není 0. Směrodatná odchylka nesouměrného normálního rozdělení s koeficient měřítka `𝜔`=1 není 1. Šikmost nesouměrného normálního rozdělení není obecně `𝛼`. Pokud je `𝜔` < 0, funkce `RANDSNORM` vrátí #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RANDNORM`, `RANDSTDIST`.

`RANDSTDIST`

`RANDSTDIST`

náhodná veličina z nesouměrného t-rozdělení

    RANDSTDIST(df,𝛼)

##### Argumenty

`sv`: stupně volnosti

`𝛼`: koeficient tvaru nesouměrného t-rozdělení, výchozí je 0

##### Poznámka

Střední hodnota nesouměrného t-rozdělení není 0. Směrodatná odchylka nesouměrného t-rozdělení není 1. Šikmost nesouměrného t-rozdělení není obecně `𝛼`.

##### Viz také

`RANDTDIST`, `RANDSNORM`.

`RANDTDIST`

`RANDTDIST`

náhodná veličina ze Studentova t-rozdělení

    RANDTDIST(df)

##### Argumenty

`sv`: stupně volnosti

##### Viz také

`RAND`.

`RANDUNIFORM`

`RANDUNIFORM`

náhodná veličina z rovnoměrného rozdělení od `a` do `b`

    RANDUNIFORM(a,b)

##### Argumenty

`a`: dolní limit rovnoměrného rozložení

`b`: horní limit rovnoměrného rozložení

##### Poznámka

Pokud je `a` > `b`, funkce `RANDUNIFORM` vrací #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RANDBETWEEN`, `RAND`.

`RANDWEIBULL`

`RANDWEIBULL`

náhodná veličina z Weibullova rozdělení

    RANDWEIBULL(a,b)

##### Argumenty

`a`: koeficient měřítka Weibullova rozdělení

`b`: koeficient tvaru Weibullova rozdělení

##### Viz také

`RAND`.

`SIMTABLE`

`SIMTABLE`

jedna z hodnot v zadaném seznamu argumentů v závislosti na počtu cyklů simulačního nástrojů

    SIMTABLE(d1,d2,…)

##### Argumenty

`d1`: první hodnota

`d2`: druhá hodnota

##### Popis

`SIMTABLE` vrací jednu z hodnot v zadaném seznamu argumentů v závislosti na počtu cyklů simulačního nástroje. Když není simulační nástroj aktivován, vrací `SIMTABLE` hodnotu `d1`.

With the simulation tool and the `SIMTABLE` function you can test given decision variables. Each `SIMTABLE` function contains the possible values of a simulation variable. In most valid simulation models you should have the same number of values `dN` for all decision variables. If the simulation is run more rounds than there are values defined, `SIMTABLE` returns #N/A error (e.g. if A1 contains `=`SIMTABLE`(1)' and A2 `=`SIMTABLE`(1,2)', A1 yields #N/A error on the second round).

Úspěšné používání simulačního nástroje také vyžaduje, abyste předali nástroji nejméně jednu vstupní proměnnou obsahující funkci RAND() nebo některou z funkcí RAND<název rozdělení>(). Simulační nástroj v každém cyklu iteruje pro daný počet cyklů přes všechny vstupný proměnné, aby je znovu vyhodnotil. V každé iteraci jsou uchovány hodnoty výstupných proměnných a když je cyklus dokončen, jsou podle hodnot vytvořeny popisné statistické informace.

### Statistické

`ADTEST`

`ADTEST`

Andersonův-Darlingův test dobré shody

    ADTEST(x)

##### Argumenty

`x`: pole ukázkových hodnot

##### Popis

Tato funkce vrací pole, které obsahuje v prvním řádku p-hodnotu Andersonova-Darlingova testu dobré shody, v druhém řádku hodnotu testové statistiky testu a v třetím počet pozorovaných hodnot ve vzorku.

##### Poznámka

Pokud je hodnot vzorků méně než 8, funkce `ADTEST` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`CHITEST`, `CVMTEST`, `LKSTEST`, `SFTEST`.

`AVEDEV`

`AVEDEV`

průměr absolutních odchylek množiny dat

    AVEDEV(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`STDEV`.

`AVERAGE`

`AVERAGE`

průměr všech číselných hodnot a buňek

    AVERAGE(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`SUM`, `COUNT`.

`AVERAGEA`

`AVERAGEA`

průměr ze všech hodnot a buněk

    AVERAGEA(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Čísla a rovněž textové a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je její argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to započítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to vyhodnoceno jako jedna (1). Upozorňujeme, že prázdné buňky nejsou započítány.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`.

`BERNOULLI`

`BERNOULLI`

funkce pravděpodobnostní míry Bernoulliho rozdělení

    BERNOULLI(k,p)

##### Argumenty

`k`: celé číslo

`p`: pravděpodobnost úspěchu

##### Poznámka

Pokud je `k` != 0 a `k` != 1, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!. Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!.

##### Viz také

`RANDBERNOULLI`.

`BETA.DIST`

`BETA.DIST`

hromadná distribuční funkce rozdělení beta

    BETA.DIST(x,alfa,beta,hromadná,a,b)

##### Argumenty

`x`: číslo

`alfa`: koeficient měřítka

`beta`: koeficient měřítka

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

`a`: volitelná dolní hranice, výchozí je 0

`b`: volitelná horní hranice, výchozí je 1

##### Poznámka

Pokud je `x` < `a` nebo `x` > `b`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `alfa` ≤ 0 nebo `beta` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `a` ≥ `b`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BETAINV`, `BETADIST`.

`BETADIST`

`BETADIST`

hromadná distribuční funkce rozdělení beta

    BETADIST(x,alfa,beta,a,b)

##### Argumenty

`x`: číslo

`alfa`: koeficient měřítka

`beta`: koeficient měřítka

`a`: volitelná dolní hranice, výchozí je 0

`b`: volitelná horní hranice, výchozí je 1

##### Poznámka

Pokud je `x` < `a` nebo `x` > `b`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `alfa` ≤ 0 nebo `beta` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `a` ≥ `b`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BETAINV`, `BETA.DIST`.

`BETAINV`

`BETAINV`

inverzní funkce k hromadné distribuční funkci rozdělení beta

    BETAINV(p,alfa,beta,a,b)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost

`alfa`: koeficient měřítka

`beta`: koeficient měřítka

`a`: volitelná dolní hranice, výchozí je 0

`b`: volitelná horní hranice, výchozí je 1

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `alfa` ≤ 0 nebo `beta` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `a` ≥ `b`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BETADIST`, `BETA.DIST`.

`BINOM.DIST.RANGE`

`BINOM.DIST.RANGE`

pravděpodobnost binomického rozdělení na intervalu

    BINOM.DIST.RANGE(pokusy,p,začátek,konec)

##### Argumenty

`pokusy`: počet pokusů

`p`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`začátek`: začátek intervalu

`konec`: konec intervalu, výchozí je `začátek`

##### Poznámka

Pokud jsou hodnoty `začátek`, `konec` nebo `pokusy` neceločíselné, tak jsou oříznuty. Pokud je `pokusy` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `začátek` > `konec`, tak tato funkce vrátí 0.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`BINOMDIST`, `R.PBINOM`.

`BINOMDIST`

`BINOMDIST`

pravděpodobnostní míra nebo hromadná distribuční funkce pro binomické rozdělení

    BINOMDIST(n,pokusy,p,hromadná)

##### Argumenty

`n`: počet úspěchů

`pokusy`: počet pokusů

`p`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Poznámka

Pokud jsou hodnoty `n` nebo `pokusy` neceločíselné, tak jsou oříznuty. Pokud je `n` < 0 nebo `pokusy` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `n` > `pokusy`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`POISSON`.

`CAUCHY`

`CAUCHY`

pravděpodobnostní míra nebo hromadná distribuční funkce pro Cauchyho, Lorentzovo nebo Breit-Wignerovo rozdělení

    CAUCHY(x,a,hromadná)

##### Argumenty

`x`: číslo

`a`: koeficient měřítka

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Poznámka

Pokud je `a` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud není `hromadná` ani PRAVDA, ani NEPRAVDA, tato funkce vrátí chybu #HODNOTA!.

##### Viz také

`RANDCAUCHY`.

`CHIDIST`

`CHIDIST`

funkce přežití rozdělení chí-kvadrát

    CHIDIST(x,sv)

##### Argumenty

`x`: číslo

`sv`: počet stupňů volnosti

##### Popis

Funkce přežití je 1 mínus hromadná distribuční funkce.

##### Poznámka

Pokud je hodnota `sv` neceločíselná, tak je oříznuta. Pokud je `sv` < 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`CHIDIST`(`x`,`sv`) je funkce OpenFormula `LEGACY.CHIDIST`(`x`,`sv`).

##### Viz také

`CHIINV`, `CHITEST`.

`CHIINV`

`CHIINV`

inverzní funkce k funkci přežití rozdělení chí-kvadrát

    CHIINV(p,sv)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost

`sv`: počet stupňů volnosti

##### Popis

Funkce přežití je 1 mínus hromadná distribuční funkce.

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1 nebo `sv` < 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`CHIINV`(`p`,`sv`) je funkce OpenFormula `LEGACY.CHIDIST`(`p`,`sv`).

##### Viz také

`CHIDIST`, `CHITEST`.

`CHITEST`

`CHITEST`

p-hodnota testu dobré shody

    CHITEST(vlastní_rozsah,teor_rozsah)

##### Argumenty

`skut_rozsah`: pozorovaná data

`teor_rozsah`: očekávané hodnoty

##### Poznámka

Poznámka: Pokud aktuální rozsah není n krát 1 nebo 1 krát n, ale n krát m, pak `CHITEST` použije (n - 1) krát (m - 1) jako stupně volnosti. To je vhodné, pokud očekávané hodnoty byly vypočteny z pozorovaných hodnot v testu nezávislosti nebo testu homogenity.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`CHITEST` je funkce OpenFormula `LEGACY.CHITEST`.

##### Viz také

`CHIDIST`, `CHIINV`.

`CONFIDENCE`

`CONFIDENCE`

tolerance chyb intervalu spolehlivosti pro střední hodnotu souboru

    CONFIDENCE(alfa,sm_odchylka,velikost)

##### Argumenty

`alfa`: hladina významnosti

`sm_odchylka`: směrodatná odchylka souboru hodnot

`velikost`: velikost vzorku

##### Poznámka

Tato funkce požaduje, obvykle neznámou, směrodatnou odchylku souboru dat. Pokud je hodnota `velikost` neceločíselná, tak je oříznuta. Pokud je `velikost` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `velikost` rovno 0, tak tato funkce vrátí chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `CONFIDENCE.T`.

`CONFIDENCE.T`

`CONFIDENCE.T`

tolerance chyb intervalu spolehlivosti pro střední hodnotu souboru používající Studentovo t-rozdělení

    CONFIDENCE.T(alfa,sm_odchylka,velikost)

##### Argumenty

`alfa`: hladina významnosti

`sm_odchylka`: směrodatná odchylka vzorku

`velikost`: velikost vzorku

##### Poznámka

Pokud je `sm_odchylka` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je hodnota `velikost` neceločíselná, tak je oříznuta. Pokud je `velikost` < 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `velikost` rovno 1, tak tato funkce vrátí chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `CONFIDENCE`.

`CORREL`

`CORREL`

Pearsonův korelační koeficient dvou množin dat

    CORREL(pole1,pole2)

##### Argumenty

`pole1`: první množina dat

`pole2`: druhá množina dat

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COVAR`, `FISHER`, `FISHERINV`.

`COUNT`

`COUNT`

celkový počet předaných argumentů, jak celočíselných, tak desetinných

    COUNT(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`.

`COUNTA`

`COUNTA`

počet předaných argumentů a to včetně prázdných buňek

    COUNTA(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `COUNT`, `DCOUNT`, `DCOUNTA`, `PRODUCT`, `SUM`.

`COVAR`

`COVAR`

kovariance dvou množin dat

    COVAR(pole1,pole2)

##### Argumenty

`pole1`: první množina dat

`pole2`: druhá množina dat

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CORREL`, `FISHER`, `FISHERINV`.

`COVARIANCE.S`

`COVARIANCE.S`

výběrová kovariance dvou množin dat

    COVARIANCE.S(pole1,pole2)

##### Argumenty

`pole1`: první množina dat

`pole2`: druhá množina dat

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COVAR`, `CORREL`.

`CRITBINOM`

`CRITBINOM`

pravostranná kritická hodnota pro binomické rozdělení

    CRITBINOM(pokusy,p,alfa)

##### Argumenty

`pokusy`: počet pokusů

`p`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`alfa`: hladina významnosti (koncová oblast)

##### Poznámka

Pokud je hodnota `pokusy` neceločíselná, tak je oříznuta. Pokud je `pokusy` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `alfa` < 0 nebo `alfa` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BINOMDIST`.

`CRONBACH`

`CRONBACH`

Cronbachova alfa

    CRONBACH(odkaz1,odkaz2,…)

##### Argumenty

`odkaz1`: první množina dat

`odkaz2`: druhá množina dat

##### Viz také

`VAR`.

`CVMTEST`

`CVMTEST`

Cramér-von Miseseův test dobré shody

    CVMTEST(x)

##### Argumenty

`x`: pole ukázkových hodnot

##### Popis

Tato funkce vrací pole, které obsahuje v prvním řádku p-hodnotu Cramér-von Misesova testu dobré shody, v druhém řádku hodnotu testové statistiky testu a v třetím počet pozorovaných hodnot ve vzorku.

##### Poznámka

Pokud je méně než 8 hodnot vzorků, funkce `CVMTEST` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`CHITEST`, `ADTEST`, `LKSTEST`, `SFTEST`.

`DEVSQ`

`DEVSQ`

součet druhých mocnin odchylek množiny dat

    DEVSQ(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`STDEV`.

`EXPONDIST`

`EXPONDIST`

hustota pravděpodobnosti nebo hromadná distribuční funkce exponenciálního rozdělení

    EXPONDIST(x,y,hromadná)

##### Argumenty

`x`: číslo

`y`: koeficient měřítka

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Popis

If `cumulative` is false it will return: `y` * exp (-`y`*`x`), otherwise it will return 1 - exp (-`y`*`x`).

##### Poznámka

Pokud je `x` < 0 nebo `y` ≤ 0, tak tato funkce vrací chybu.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`POISSON`.

`EXPPOWDIST`

`EXPPOWDIST`

funkce hustoty pravděpodobnosti mocninného rozdělení

    EXPPOWDIST(x,a,b)

##### Argumenty

`x`: číslo

`a`: koeficient měřítka

`b`: koeficient měřítka

##### Popis

Toto rozdělení bylo doporučováno pro analýzu doby přežití, kdy je žádoucí riziková funkce U‐tvaru. To odpovídá rychlému selhání, jakmile se produkt začne opotřebovávat po skončení období stability nebo i po zlepšení spolehlivosti.

##### Viz také

`RANDEXPPOW`.

`FDIST`

`FDIST`

funkce přežití F-rozdělení

    FDIST(x,sv_čitatel,sv_jmenovatel)

##### Argumenty

`x`: číslo

`sv_čitatel`: počet stupňů volnosti v čitateli

`sv_jmenovatel`: počet stupňů volnosti ve jmenovateli

##### Popis

Funkce přežití je 1 mínus hromadná distribuční funkce.

##### Poznámka

Pokud je `x` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `sv_čitatel` < 1 nebo `sv_jmenovatel` < 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`FDIST` je funkce OpenFormula `LEGACY.FDIST`.

##### Viz také

`FINV`.

`FINV`

`FINV`

inverzní funkce k funkci přežití F-rozdělení

    FINV(p,sv_čitatel,sv_jmenovatel)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost

`sv_čitatel`: počet stupňů volnosti v čitateli

`sv_jmenovatel`: počet stupňů volnosti ve jmenovateli

##### Popis

Funkce přežití je 1 mínus hromadná distribuční funkce.

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `sv_čitatel` < 1 nebo `sv_jmenovatel` < 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`FINV` je funkcí OpenFormula s názvem `LEGACY.FINV`.

##### Viz také

`FDIST`.

`FISHER`

`FISHER`

Fisherova transformace

    FISHER(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Poznámka

Pokud `x` není číslo, tak tato funkce vrátí chybu #HODNOTA!. Pokud je `x` ≤ -1 nebo `x` ≥ 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FISHERINV`, `ATANH`.

`FISHERINV`

`FISHERINV`

inverze Fisherovy transformace

    FISHERINV(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Poznámka

Pokud `x` není číslo, tak tato funkce vrátí chybu #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FISHER`, `TANH`.

`FORECAST`

`FORECAST`

odhaduje budoucí hodnotu podle existujících hodnot pomocí jednoduché lineární regrese

    FORECAST(x,známé_y,známé_x)

##### Argumenty

`x`: hodnota x, která odpovídá hodnotě y, která má být předpovězena

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x

##### Popis

Tato funkce odhaduje budoucí hodnotu podle existujících hodnot pomocí jednoduché lineární regrese.

##### Poznámka

Pokud `známé_x` nebo `známé_y` neobsahují žádné datové záznamy nebo různé počty datových záznamů, tak tato funkce vrátí chybu #N/A. Pokud je rozptyl `zmámé_x` roven nule, tak tato funkce vrátí chybu #DIV/0.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`INTERCEPT`, `TREND`.

`FREQUENCY`

`FREQUENCY`

tabulka četností

    FREQUENCY(pole_data,pole_omezení)

##### Argumenty

`pole_data`: hodnoty dat

`pole_omezení`: pole omezujících hodnot

##### Popis

Výsledky jsou předány jako pole.

Pokud je pole `pole_omezení` prázdné, tak tato funkce vrátí počet referenčních bodů v poli `pole_data`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`FTEST`

`FTEST`

p-hodnota pro dvovýběrový test hypotéz srovnávající rozptyl dvou souborů dat

    FTEST(pole1,pole2)

##### Argumenty

`pole1`: vzorek z prvního souboru dat

`pole2`: vzorek z druhého souboru dat

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FDIST`, `FINV`.

`GAMMADIST`

`GAMMADIST`

hustota pravděpodobnosti nebo hromadná distribuční funkce rozdělení gama

    GAMMADIST(x,alfa,beta,hromadná)

##### Argumenty

`x`: číslo

`alfa`: koeficient měřítka

`beta`: koeficient měřítka

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Poznámka

Pokud je `x` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `alfa` <= 0 nebo `beta` <= 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`GAMMAINV`.

`GAMMAINV`

`GAMMAINV`

inverzní funkce k hromadnému rozdělené gama

    GAMMAINV(p,alfa,beta)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost

`alfa`: koeficient měřítka

`beta`: koeficient měřítka

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `alfa` ≤ 0 nebo `beta` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`GAMMADIST`.

`GEOMDIST`

`GEOMDIST`

hustota pravděpodobnosti nebo hromadná distribuční funkce geometrického rozdělení

    GEOMDIST(k,p,hromadná)

##### Argumenty

`k`: počet pokusů

`p`: pravděpodobnost úspěchu v kterémkoliv pokusu

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Poznámka

Pokud je `k`< 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud není `hromadná` ani PRAVDA, ani NEPRAVDA, tato funkce vrátí chybu #HODNOTA!.

##### Viz také

`RANDGEOM`.

`GEOMEAN`

`GEOMEAN`

geometrický průměr

    GEOMEAN(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Geometrický průměr je roven N-té odmocnině ze součinu N hodnot.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `HARMEAN`, `MEDIAN`, `MODE`, `TRIMMEAN`.

`GROWTH`

`GROWTH`

prognóza exponenciálního růstu

    GROWTH(známé_y,známé_x,nové_x,afinní)

##### Argumenty

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x; výchozí je pole {1, 2, 3, …}

`nové_x`: hodnoty x, pro které se mají odhadnout hodnoty y; výchozí jsou `známé_x`

`afinní`: pokud je pravda, model obsahuje konstantní členy; výchozí je pravda

##### Popis

Funkce `GROWTH` používá metodu „nejmenších čtverců“ k napasování exponenciální křivky na vaše data a prognóze exponenciálního růstu podle této křivky.

Funkce `GROWTH` vrací pole s jedním sloupcem a řádkem pro každý referenční bod v `nové_x`.

##### Poznámka

Pokud `známé_y` a `známé_x` nemají stejný počet referenčních bodů, vrátí tato funkce chybu #ČÍSLO!.

##### Viz také

`LOGEST`, `GROWTH`, `TREND`.

`HARMEAN`

`HARMEAN`

harmonický průměr

    HARMEAN(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Harmonický průměr z N referenčních bodů je N podělené součtem převrácených hodnot referenčních bodů.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `GEOMEAN`, `MEDIAN`, `MODE`, `TRIMMEAN`.

`HYPGEOMDIST`

`HYPGEOMDIST`

hustota pravděpodobnosti nebo hromadná distribuční funkce hypergeometrického rozdělení

    HYPGEOMDIST(x,n,M,N,hromadná)

##### Argumenty

`x`: počet úspěchů

`n`: velikost vzorku

`M`: počet možných úspěchů v souboru hodnot

`N`: velikost souboru hodnot

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Poznámka

Pokud jsou hodnoty `x`, `n`, `M` nebo `N` neceločíselné, tak jsou oříznuty. Pokud je `x`, `n`, `M` nebo `N` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `x` > `M` nebo `n` > `N`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BINOMDIST`, `POISSON`.

`INTERCEPT`

`INTERCEPT`

průsečík lineární regresní přímky

    INTERCEPT(známé_y,známé_x)

##### Argumenty

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x

##### Poznámka

Pokud `známé_x` nebo `známé_y` neobsahují žádné datové záznamy nebo různé počty datových záznamů, tak tato funkce vrátí chybu #N/A. Pokud je rozptyl `známé_x` roven nule, tak tato funkce vrátí chybu #DIV/0.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FORECAST`, `TREND`.

`KURT`

`KURT`

objektivní odhad koeficientu špičatosti množiny dat

    KURT(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Poznámka

Toto má smysl jen pokud má základní rozdělení skutečně čtvrtý moment. Třemi je špičatost vykompenzována, takže normální rozdělení má špičatost nula. Pokud jsou zadána měně než čtyři čísla nebo jsou si všechna rovna, tak tato funkce vrací chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `VAR`, `SKEW`, `KURTP`.

`KURTP`

`KURTP`

populační koeficient špičatosti množiny dat

    KURTP(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Poznámka

Pokud jsou zadána měně než dvě čísla nebo jsou si všechna rovna, tak tato funkce vrací chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Viz také

`AVERAGE`, `VARP`, `SKEWP`, `KURT`.

`LANDAU`

`LANDAU`

funkce přibližné hustoty pravděpodobnosti pro Landauovo rozdělení

    LANDAU(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Viz také

`RANDLANDAU`.

`LAPLACE`

`LAPLACE`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro Laplaceovo rozložení

    LAPLACE(x,a)

##### Argumenty

`x`: číslo

`a`: střední hodnota

##### Viz také

`RANDLAPLACE`.

`LARGE`

`LARGE`

`k`-tá největší hodnota v množině dat

    LARGE(data,k)

##### Argumenty

`data`: množina dat

`k`: která hodnota se má hledat

##### Poznámka

Pokud je množina dat prázdná, tak tato funkce vrací #ČÍSLO!. Pokud je `k` ≤ 0 nebo je `k` větší než počet zadaných datových položek, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`PERCENTILE`, `PERCENTRANK`, `QUARTILE`, `SMALL`.

`LEVERAGE`

`LEVERAGE`

vypočítá vliv regrese

    LEVERAGE(A)

##### Argumenty

`A`: matice

##### Popis

Vrací diagonálu z `A` (`A`^`T` `A`)^-1 `A`^`T` jako sloupcový vektor.

##### Poznámka

Pokud je matice singulární, je vráceno #HODNOTA!.

`LINEST`

`LINEST`

koeficienty a statistiky vícenásobné lineární regrese

    LINEST(známé_y,známé_x,afinní,statistiky)

##### Argumenty

`známé_y`: vektor hodnot závislé proměnné

`známé_x`: pole hodnot nezávislých proměnných, výchozí je jeden vektor {1, …, n}

`afinní`: pokud je pravda, model obsahuje konstantní členy; výchozí je pravda

`statistiky`: pokud je pravda, jsou poskytnuty některé doplňující statistiky, výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pole s prvním řádkem poskytujícím koeficienty regrese pro nezávislé proměnné x_m, x_(m-1), …, x_2, x_1 následované průsečíky y, pokud je `afinní` pravda.

If `stats` is true, the second row contains the corresponding standard errors of the regression coefficients. In this case, the third row contains the R^2 value and the standard error for the predicted value. The fourth row contains the observed F value and its degrees of freedom. Finally, the fifth row contains the regression sum of squares and the residual sum of squares.

Pokud je `afinní` NEPRAVDA, je R^2 necentrovaná verze koeficientu determinace. Ten udává, jakou část součtu čtverců se podařilo daným modelem vysvětlit.

##### Poznámka

Pokud délka `známé_y` neodpovídá příslušné délce `známé_x`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Viz také

`LOGEST`, `TREND`.

`LKSTEST`

`LKSTEST`

Lillieforsův (Kolmogorovův-Smirnovův) test dobré shody

    LKSTEST(x)

##### Argumenty

`x`: pole ukázkových hodnot

##### Popis

Tato funkce vrací pole, které obsahuje v prvním řádku p-hodnotu Lillieforsova (Kolmogorovova-Smirnovova) testu dobré shody, v druhém řádku hodnotu testové statistiky testu a v třetím počet pozorovaných hodnot ve vzorku.

##### Poznámka

Pokud je méně než 5 hodnot vzorků, funkce `LKSTEST` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`CHITEST`, `ADTEST`, `SFTEST`, `CVMTEST`.

`LOGEST`

`LOGEST`

uzpůsobení exponenciály metodou nejmenších čtverců

    LOGEST(známé_y,známé_x,afinní,statistiky)

##### Argumenty

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x; výchozí je pole {1, 2, 3, …}

`afinní`: pokud je pravda, model obsahuje konstantní členy; výchozí je pravda

`statistiky`: pokud je pravda, budou vráceny dodatečné statistické informace; výchozí je NEPRAVDA

##### Popis

Funkce `LOGEST` používá metodu „nejmenších čtverců“ k napasování exponenciální křivky ve formě y = b * m{1}^x{1} * m{2}^x{2}… na vaše data.

`LOGEST` vrací pole {m{n}, m{n-1}, …,m{1}, b}.

##### Poznámka

Ve výsledném poli jsou pod koeficienty regresní přímky zapsány doplňující statistické informace. Tyto doplňující informace sestávají ze čtyř řádků: V prvním řádku jsou standardní chybové hodnoty pro koeficienty m1, (m2, …), b. Druhý řádek obsahuje druhou mocninu R a standardní chybu pro odhad y. Třetí řádek obsahuje sledovanou hodnotu F a stupně volnosti. Poslední řádek obsahuje regresi součtu čtverců a rezidua součtu čtverců. Pokud `známé_y` a `známé_x` nemají stejný počet referenčních bodů, vrátí tato funkce chybu #ČÍSLO!.

##### Viz také

`GROWTH`, `TREND`.

`LOGFIT`

`LOGFIT`

logaritmické přizpůsobení metodou nejmenších čtverců (pomocí postupných aproximací)

    LOGFIT(známé_y,známé_x)

##### Argumenty

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x

##### Popis

Funkce `LOGFIT` používá metodu „nejmenších čtverců“ k přizpůsobení logaritmické rovnice y = a + b.ln(sign.(x - c)), kde sign = +1 nebo -1, tj. znaménko. Grafem rovnice je logaritmická křivka posunutá svisle o c a případně zrcadlená podle osy y (pokud znaménko sign = -1).

Funkce `LOGFIT` vrací pole s pěti sloupci a jedním řádkem. V prvním sloupci je uvedeno „sign“. Hodnoty „a“, „b“ a „c“ jsou uvedeny ve sloupcích 2 až 4. Sloupec 5 obsahuje rezidua součtu čtverců.

##### Poznámka

Vrací chybu v případě, že jsou méně než 3 různé x-ové nebo y-ové a nebo když tvar, který tvoří body je příliš odlišný od „logaritmického“. Můžete použít následující vzorec = a + b .ln(sign . (x - c)), případně jinak uspořádaný = (exp((y - a) : b)) : sign + c, k výpočtu neznámých x-ových respektive y-ových. Jde o nelineární přibližování metodou postupných aproximací. Přesnost „c“ je: šířka x‐range -> zaokrouhlena na nejbližší nižší (10^celé číslo), krát 0,000001. Mohou nastat případy, u kterých nebude výsledné přizpůsobení nejlepší možné.

##### Viz také

`LOGREG`, `LINEST`, `LOGEST`.

`LOGINV`

`LOGINV`

inverzní funkce k hromadné distribuční funkci logaritmicko-normálního rozdělení

    LOGINV(p,stř_hodnota,sm_odchylka)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost

`stř_hodnota`: střední hodnota

`sm_odchylka`: směrodatná odchylka

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1 nebo `sm_odchylka` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`EXP`, `LN`, `LOG`, `LOG10`, `LOGNORMDIST`.

`LOGISTIC`

`LOGISTIC`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro logistické rozdělení

    LOGISTIC(x,a)

##### Argumenty

`x`: číslo

`a`: koeficient měřítka

##### Viz také

`RANDLOGISTIC`.

`LOGNORMDIST`

`LOGNORMDIST`

hromadná distribuční funkce logaritmicko-normálního rozdělení

    LOGNORMDIST(x,stř_hodnota,sm_odchylka)

##### Argumenty

`x`: číslo

`stř_hodnota`: střední hodnota

`sm_odchylka`: směrodatná odchylka

##### Poznámka

Pokud je `sm_odchylka` = 0, funkce `LOGNORMDIST` vrátí chybu #DĚLENÍ/0!. Pokud je `x` ≤ 0, `stř_hodnota` < 0 nebo `sm_odchylka` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`NORMDIST`.

`LOGREG`

`LOGREG`

logaritmická regrese

    LOGREG(známé_y,známé_x,afinní,statistiky)

##### Argumenty

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x; výchozí je pole {1, 2, 3, …}

`afinní`: pokud je pravda, model obsahuje konstantní členy; výchozí je pravda

`statistiky`: pokud je pravda, budou vráceny dodatečné statistické informace; výchozí je NEPRAVDA

##### Popis

`LOGREG` transformuje x-ové hodnoty na z=ln(x) a použije metodu „nejmenších čtverců“ k napasování lineární rovnice y = m.z + b na vaše hodnoty y a z – to je ekvivalentní napasování rovnice y = m.ln(x) + b na hodnoty y a x. `LOGREG` vrací pole se dvěma sloupci a jedním řádkem. m je uvedeno v prvním sloupci a b ve druhém.

Any extra statistical information is written below m and b in the result array. This extra statistical information consists of four rows of data: In the first row the standard error values for the coefficients m, b are given. The second row contains the square of R and the standard error for the y estimate. The third row contains the F-observed value and the degrees of freedom. The last row contains the regression sum of squares and the residual sum of squares. The default of `stat` is FALSE.

##### Poznámka

Pokud `známé_y` a `známé_x` nemají stejný počet referenčních bodů, vrátí tato funkce chybu #ČÍSLO!.

##### Viz také

`LOGFIT`, `LINEST`, `LOGEST`.

`MAX`

`MAX`

největší hodnota, záporná čísla jsou pokládána za menší než kladná

    MAX(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MIN`, `ABS`.

`MAXA`

`MAXA`

největší hodnota, záporná čísla jsou pokládána za menší než kladná

    MAXA(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Čísla a rovněž textové a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je její argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to započítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to vyhodnoceno jako jedna (1). Upozorňujeme, že prázdné buňky nejsou započítány.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MAX`, `MINA`.

`MEDIAN`

`MEDIAN`

medián množiny dat

    MEDIAN(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Poznámka

Pokud je zadán sudý počet, funkce `MEDIAN` vrací průměr dvou čísel uprostřed.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `COUNT`, `COUNTA`, `DAVERAGE`, `MODE`, `SSMEDIAN`, `SUM`.

`MIN`

`MIN`

nejmenší hodnota, záporná čísla jsou pokládána za menší než kladná

    MIN(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MAX`, `ABS`.

`MINA`

`MINA`

nejmenší hodnota, záporná čísla jsou pokládána za menší než kladná

    MINA(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Čísla a rovněž textové a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je její argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to započítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to vyhodnoceno jako jedna (1). Upozorňujeme, že prázdné buňky nejsou započítány.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MIN`, `MAXA`.

`MODE`

`MODE`

první nejběžnější číslo v množině dat

    MODE(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

Pokud množina dat neobsahuje žádné číslo vícekrát, vrátí tato funkce chybu #N/A.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `MEDIAN`, `MODE.MULT`.

`MODE.MULT`

`MODE.MULT`

nejběžnější čísla v množině dat

    MODE.MULT(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

Pokud množina dat neobsahuje žádné číslo vícekrát, vrátí tato funkce chybu #N/A.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `MEDIAN`, `MODE`.

`NEGBINOMDIST`

`NEGBINOMDIST`

funkce pravděpodobnostní míry negativního binomického rozdělení

    NEGBINOMDIST(f,t,p)

##### Argumenty

`f`: počet neúspěchů

`t`: prahový počet úspěchů

`p`: pravděpodobnost úspěchu

##### Poznámka

Pokud jsou hodnoty `f` nebo `t` neceločíselné, tak jsou oříznuty. Pokud je (`f` + `t` -1) ≤ 0, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!. Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BINOMDIST`, `COMBIN`, `FACT`, `HYPGEOMDIST`, `PERMUT`.

`NORMDIST`

`NORMDIST`

hustota pravděpodobnosti nebo hromadná distribuční funkce normálního rozdělení

    NORMDIST(x,stř_hodnota,sm_odchylka,hromadná)

##### Argumenty

`x`: číslo

`stř_hodnota`: střední hodnota rozložení

`sm_ochylka`: směrodatná odchylka rozložení

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Poznámka

Pokud je `sm_odchylka` rovno 0, tak tato funkce vrátí chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`POISSON`.

`NORMINV`

`NORMINV`

inverzní funkce k hromadné distribuční funkci normálního rozdělení

    NORMINV(p,stř_hodnota,sm_odchylka)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost

`stř_hodnota`: střední hodnota rozložení

`sm_ochylka`: směrodatná odchylka rozložení

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1 nebo `sm_ochylka` ≤ 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`NORMDIST`, `NORMSDIST`, `NORMSINV`, `STANDARDIZE`, `ZTEST`.

`NORMSDIST`

`NORMSDIST`

hromadná distribuční funkce standardního normálního rozdělení

    NORMSDIST(x)

##### Argumenty

`x`: číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`NORMSDIST` je funkce OpenFormula `LEGACY.NORMSDIST`.

##### Viz také

`NORMDIST`.

`NORMSINV`

`NORMSINV`

inverzní funkce k hromadné distribuční funkci standardního normálního rozdělení

    NORMSINV(p)

##### Argumenty

`p`: daná pravděpodobnost

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

`NORMSINV` je funkce OpenFormula `LEGACY.NORMSINV`.

##### Viz také

`NORMDIST`, `NORMINV`, `NORMSDIST`, `STANDARDIZE`, `ZTEST`.

`OWENT`

`OWENT`

Owenova funkce T

    OWENT(h,a)

##### Argumenty

`h`: číslo

`a`: číslo

##### Viz také

`R.PSNORM`, `R.PST`.

`PARETO`

`PARETO`

náhodná veličina z Paretova rozdělení

    PARETO(x,a,b)

##### Argumenty

`x`: číslo

`a`: exponent

`b`: koeficient měřítka

##### Viz také

`RANDPARETO`.

`PEARSON`

`PEARSON`

Pearsonův korelační koeficient párové množiny dat

    PEARSON(pole1,pole2)

##### Argumenty

`pole1`: hodnoty prvních členů

`pole2`: hodnoty druhých členů

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`INTERCEPT`, `LINEST`, `RSQ`, `SLOPE`, `STEYX`.

`PERCENTILE`

`PERCENTILE`

určuje 100 krát `k`-tý percentil ze zadaných referenčních bodů (Hyndmanova-Fanova metoda 7: základ N-1)

    PERCENTILE(pole,k)

##### Argumenty

`pole`: referenční body

`k`: který percentil se má vypočítat

##### Poznámka

Pokud je `pole` prázdné, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `k` < 0 nebo `k` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`QUARTILE`.

`PERCENTILE.EXC`

`PERCENTILE.EXC`

určuje 100 krát `k`-tý percentil ze zadaných referenčních bodů (Hyndmanova-Fanova metoda 6: základ N+1)

    PERCENTILE.EXC(pole,k)

##### Argumenty

`pole`: referenční body

`k`: který percentil se má vypočítat

##### Poznámka

Pokud je `pole` prázdné, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `k` < 0 nebo `k` > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`PERCENTILE`, `QUARTILE`, `QUARTILE.EXC`.

`PERCENTRANK`

`PERCENTRANK`

procentuální poloha referenčního bodu v množině dat (Hyndmanova-Fanova metoda 7: základ N-1)

    PERCENTRANK(pole,x,význ_číslic)

##### Argumenty

`pole`: rozsah číselných hodnot

`x`: referenční bod, pro který se má určit procentuální poloha

`význ_číslic`: počet významných číslic, výchozí je 3

##### Poznámka

If `array` contains no data points, this function returns a #NUM! error. If `significance` is less than one, this function returns a #NUM! error. If `x` exceeds the largest value or is less than the smallest value in `array`, this function returns an #N/A error. If `x` does not match any of the values in `array` or `x` matches more than once, this function interpolates the returned value.

##### Viz také

`LARGE`, `MAX`, `MEDIAN`, `MIN`, `PERCENTILE`, `QUARTILE`, `SMALL`.

`PERCENTRANK.EXC`

`PERCENTRANK.EXC`

procentuální poloha referenčního bodu v množině dat (Hyndmanova-Fanova metoda 6: základ N+1)

    PERCENTRANK.EXC(pole,x,význ_číslic)

##### Argumenty

`pole`: rozsah číselných hodnot

`x`: referenční bod, pro který se má určit procentuální poloha

`význ_číslic`: počet významných číslic, výchozí je 3

##### Poznámka

If `array` contains no data points, this function returns a #NUM! error. If `significance` is less than one, this function returns a #NUM! error. If `x` exceeds the largest value or is less than the smallest value in `array`, this function returns an #N/A error. If `x` does not match any of the values in `array` or `x` matches more than once, this function interpolates the returned value.

##### Viz také

`LARGE`, `MAX`, `MEDIAN`, `MIN`, `PERCENTILE`, `PERCENTILE.EXC`, `QUARTILE`, `QUARTILE.EXC`, `SMALL`.

`PERMUT`

`PERMUT`

počet variací, nebo permutací (pro `k`=`n`), `k`-té třídy z `n` prvků

    PERMUT(n,k)

##### Argumenty

`n`: velikost základní množiny

`k`: počet prvků v každé variaci či permutaci

##### Poznámka

Pokud je `n` = 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `n` < `k`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COMBIN`.

`PERMUTATIONA`

`PERMUTATIONA`

počet variací (respektive permutací pro `y`=`x`) `y` objektů vybíraných z `x` objektů s opakováním

    PERMUTATIONA(x,y)

##### Argumenty

`x`: celkový počet objektů

`y`: počet vybraných objektů

##### Poznámka

Pokud se hodnoty `x` i `y` rovnají 0, funkce PERMUTATIONA vrátí 1. Pokud je `x`< 0 nebo `y`< 0, funkce PERMUTATIONA vrátí #ČÍSLO!. Pokud jsou hodnoty `x` nebo `y` neceločíselné, tak jsou oříznuty.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`POWER`.

`POISSON`

`POISSON`

funkce pravděpodobnostní míry nebo hromadná distribuční funkce Poissonova rozdělení

    POISSON(x,stř_hodnota,hromadná)

##### Argumenty

`x`: počet událostí

`stř_hodnota`: střední hodnota rozložení

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Poznámka

Pokud je hodnota `x` neceločíselná, tak je oříznuta. Pokud je `x` < 0, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `stř_hodnota` ≤ 0, funkce `POISSON` vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`NORMDIST`, `WEIBULL`.

`PROB`

`PROB`

pravděpodobnost intervalu pro diskrétní (a konečné) rozdělení pravděpodobnosti

    PROB(rozsah_x,rozsah_pravd,dolní_limit,horní_limit)

##### Argumenty

`rozsah_x`: možné hodnoty

`rozsah_pravd`: pravděpodobnosti odpovídajících hodnot

`dolní_limit`: dolní omezení intervalu

`horní_limit`: horní omezení intervalu, výchozí je `dolní_limit`

##### Poznámka

Pokud součet pravděpodobností v rozsahu `rozsah_pravd` není roven 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud některá z hodnot v `rozsah_pravd` je ≤ 0 nebo > 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud `rozsah_x` a `rozsah_pravd` obsahují různý počet datových záznamů, tak tato funkce vrátí chybu #N/A.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`BINOMDIST`, `CRITBINOM`.

`QUARTILE`

`QUARTILE`

`k`-tý kvartil z referenčních bodů (Hyndmanova-Fanova metoda 7: základ N-1)

    QUARTILE(pole,kvartil)

##### Argumenty

`pole`: referenční body

`kvartil`: číslo od 0 do 4 určující, který kvartil se má vypočítat

##### Poznámka

Pokud je `pole` prázdné, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `kvartil` < 0 nebo `kvartil` > 4, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `kvartil` = 0, je vrácena nejmenší z hodnot v poli pole. Pokud je hodnota `kvartil` neceločíselná, tak je oříznuta.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LARGE`, `MAX`, `MEDIAN`, `MIN`, `PERCENTILE`, `QUARTILE.EXC`, `SMALL`.

`QUARTILE.EXC`

`QUARTILE.EXC`

`k`-tý kvartil z referenčních bodů (Hyndmanova-Fanova metoda 6: základ N+1)

    QUARTILE.EXC(pole,kvartil)

##### Argumenty

`pole`: referenční body

`kvartil`: číslo od 1 do 3 určující, který kvartil se má vypočítat

##### Poznámka

Pokud je `pole` prázdné, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `kvartil` < 0 nebo `kvartil` > 4, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `kvartil` = 0, je vrácena nejmenší z hodnot v poli pole. Pokud je hodnota `kvartil` neceločíselná, tak je oříznuta.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LARGE`, `MAX`, `MEDIAN`, `MIN`, `PERCENTILE`, `PERCENTILE.EXC`, `QUARTILE`, `SMALL`.

`R.DBETA`

`R.DBETA`

funkce hustoty pravděpodobnosti rozdělení beta

    R.DBETA(x,a,b,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`a`: první koeficient tvaru rozdělení

`b`: druhý koeficient měřítka rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti rozdělení beta.

##### Viz také

`R.PBETA`, `R.QBETA`.

`R.DBINOM`

`R.DBINOM`

funkce hustoty pravděpodobnosti binomického rozdělení

    R.DBINOM(x,n,pr_uspěchu,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n`: počet pokusů

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti binomického rozdělení.

##### Viz také

`R.PBINOM`, `R.QBINOM`.

`R.DCAUCHY`

`R.DCAUCHY`

funkce hustoty pravděpodobnosti Cauchyho rozdělení

    R.DCAUCHY(x,střed,měřítko,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`střed`: střed rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti Cauchyho rozdělení.

##### Viz také

`R.PCAUCHY`, `R.QCAUCHY`.

`R.DCHISQ`

`R.DCHISQ`

funkce hustoty pravděpodobnosti rozdělení chí-kvadrát

    R.DCHISQ(x,sv,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`sv`: počet stupňů volnosti rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti rozdělení chí-kvadrát.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Volání funkce `R.DCHISQ`(`x`,`sv`) se dvěma argumenty je do OpenFormula exportováno jako `CHISQDIST`(`x`,`sv`,FALSE()).

##### Viz také

`R.PCHISQ`, `R.QCHISQ`.

`R.DEXP`

`R.DEXP`

funkce hustoty pravděpodobnosti exponenciálního rozdělení

    R.DEXP(x,měřítko,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti exponenciálního rozdělení.

##### Viz také

`R.PEXP`, `R.QEXP`.

`R.DF`

`R.DF`

funkce hustoty pravděpodobnosti F-rozdělení

    R.DF(x,n1,n2,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n1`: první počet stupňů volnosti rozdělení

`n2`: druhý počet stupňů volnosti rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti F-rozdělení.

##### Viz také

`R.PF`, `R.QF`.

`R.DGAMMA`

`R.DGAMMA`

funkce hustoty pravděpodobnosti rozdělení gama

    R.DGAMMA(x,tvar,měřítko,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti rozdělení gama.

##### Viz také

`R.PGAMMA`, `R.QGAMMA`.

`R.DGEOM`

`R.DGEOM`

funkce hustoty pravděpodobnosti geometrického rozdělení

    R.DGEOM(x,pr_uspěchu,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti geometrického rozdělení.

##### Viz také

`R.PGEOM`, `R.QGEOM`.

`R.DGUMBEL`

`R.DGUMBEL`

funkce hustoty pravděpodobnosti Gumbelova rozdělení

    R.DGUMBEL(x,mí,beta,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`mí`: koeficient polohy volnosti rozdělení

`beta`: koeficient měřítka volnosti rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti Gumbelova rozdělení.

##### Viz také

`R.PGUMBEL`, `R.QGUMBEL`.

`R.DHYPER`

`R.DHYPER`

funkce hustoty pravděpodobnosti hypergeometrického rozdělení

    R.DHYPER(x,r,b,n,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`r`: počet bílých kuliček

`b`: počet černých kuliček

`n`: počet tažených kuliček

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti hypergeometrického rozdělení.

##### Viz také

`R.PHYPER`, `R.QHYPER`.

`R.DLNORM`

`R.DLNORM`

funkce hustoty pravděpodobnosti logaritmicko-normálního rozdělení

    R.DLNORM(x,stř_hodnota,sm_odchylka,give_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`stř_hodnota`: střední hodnota základního normálního rozdělení

`sm_ochylka`: směrodatná odchylka základního normálního rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti logaritmicko-normálního rozdělení.

##### Viz také

`R.PLNORM`, `R.QLNORM`.

`R.DNBINOM`

`R.DNBINOM`

funkce hustoty pravděpodobnosti negativního binomického rozdělení

    R.DNBINOM(x,n,pr_uspěchu,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování (počet neúspěchů)

`n`: požadovaný počet úspěchů

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti negativního binomického rozdělení.

##### Viz také

`R.PNBINOM`, `R.QNBINOM`.

`R.DNORM`

`R.DNORM`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro normální rozložení

    R.DNORM(x,mí,sigma,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`mí`: střední hodnota rozložení

`sigma`: směrodatná odchylka rozložení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty rozdělení pravděpodobnosti pro normální rozdělení.

##### Viz také

`R.PNORM`, `R.QNORM`.

`R.DPOIS`

`R.DPOIS`

funkce hustoty pravděpodobnosti Poissonova rozdělení

    R.DPOIS(x,lambda,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`lambda`: střední hodnota rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti Poissonova rozdělení.

##### Viz také

`R.PPOIS`, `R.QPOIS`.

`R.DRAYLEIGH`

`R.DRAYLEIGH`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro Rayleighovo rozdělení

    R.DRAYLEIGH(x,měřítko,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti Rayleighova rozdělení.

##### Viz také

`R.PRAYLEIGH`, `R.QRAYLEIGH`.

`R.DSNORM`

`R.DSNORM`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro nesouměrné normální rozdělení

    R.DSNORM(x,tvar,poloha,měřítko,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`poloha`: koeficient polohy rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti pro nesouměrné normální rozdělení.

##### Viz také

`R.PSNORM`, `R.QSNORM`.

`R.DST`

`R.DST`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro nesouměrné t-rozdělení

    R.DST(x,n,tvar,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n`: počet stupňů volnosti rozdělení

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti pro nesouměrné t-rozdělení.

##### Viz také

`R.PST`, `R.QST`.

`R.DT`

`R.DT`

funkce hustoty pravděpodobnosti Studentova t-rozdělení

    R.DT(x,n,vráti_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n`: počet stupňů volnosti rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti Studentova t-rozdělení.

##### Viz také

`R.PT`, `R.QT`.

`R.DWEIBULL`

`R.DWEIBULL`

funkce hustoty pravděpodobnosti Weibullova rozdělení

    R.DWEIBULL(x,tvar,měřítko,vrátit_log)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`vrátit_log`: pokud je pravda, bude namísto výsledku vrácen jeho logaritmus

##### Popis

Tato funkce vrací funkci hustoty pravděpodobnosti Weibullova rozdělení.

##### Viz také

`R.PWEIBULL`, `R.QWEIBULL`.

`R.PBETA`

`R.PBETA`

hromadná distribuční funkce rozdělení beta

    R.PBETA(x,a,b,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`a`: první koeficient tvaru rozdělení

`b`: druhý koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci rozdělení beta.

##### Viz také

`R.DBETA`, `R.QBETA`.

`R.PBINOM`

`R.PBINOM`

hromadná distribuční funkce binomického rozdělení

    R.PBINOM(x,n,pr_uspěchu,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n`: počet pokusů

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci binomického rozdělení.

##### Viz také

`R.DBINOM`, `R.QBINOM`.

`R.PCAUCHY`

`R.PCAUCHY`

hromadná distribuční funkce Cauchyho rozdělení

    R.PCAUCHY(x,střed,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`střed`: střed rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci Cauchyho rozdělení.

##### Viz také

`R.DCAUCHY`, `R.QCAUCHY`.

`R.PCHISQ`

`R.PCHISQ`

hromadná distribuční funkce rozdělení chí-kvadrát

    R.PCHISQ(x,sv,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`sv`: počet stupňů volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci rozdělení chí-kvadrát.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Volání funkce `R.PCHISQ`(`x`,`sv`) se dvěma argumenty je do OpenFormula exportováno jako `CHISQDIST`(`x`,`sv`).

##### Viz také

`R.DCHISQ`, `R.QCHISQ`.

`R.PEXP`

`R.PEXP`

hromadná distribuční funkce exponenciálního rozdělení

    R.PEXP(x,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci exponenciálního rozdělení.

##### Viz také

`R.DEXP`, `R.QEXP`.

`R.PF`

`R.PF`

hromadná distribuční funkce F-rozdělení

    R.PF(x,n1,n2,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n1`: první počet stupňů volnosti rozdělení

`n2`: druhý počet stupňů volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci F-rozdělení.

##### Viz také

`R.DF`, `R.QF`.

`R.PGAMMA`

`R.PGAMMA`

hromadná distribuční funkce rozdělení gama

    R.PGAMMA(x,tvar,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci rozdělení gama.

##### Viz také

`R.DGAMMA`, `R.QGAMMA`.

`R.PGEOM`

`R.PGEOM`

hromadná distribuční funkce geometrického rozdělení

    R.PGEOM(x,pr_uspěchu,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci geometrického rozdělení.

##### Viz také

`R.DGEOM`, `R.QGEOM`.

`R.PGUMBEL`

`R.PGUMBEL`

hromadná distribuční funkce Gumbelova rozdělení

    R.PGUMBEL(x,mí,beta,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`mí`: koeficient polohy volnosti rozdělení

`beta`: koeficient měřítka volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci Gumbelova rozdělení.

##### Viz také

`R.DGUMBEL`, `R.QGUMBEL`.

`R.PHYPER`

`R.PHYPER`

hromadná distribuční funkce hypergeometrického rozdělení

    R.PHYPER(x,r,b,n,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`r`: počet bílých kuliček

`b`: počet černých kuliček

`n`: počet tažených kuliček

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci hypergeometrického rozdělení.

##### Viz také

`R.DHYPER`, `R.QHYPER`.

`R.PLNORM`

`R.PLNORM`

hromadná distribuční funkce logaritmicko-normálního rozdělení

    R.PLNORM(x,stř_hodnota,sm_odchylka,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`stř_hodnota`: střední hodnota základního normálního rozdělení

`sm_ochylka`: směrodatná odchylka základního normálního rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci logaritmicko-normálního rozdělení.

##### Viz také

`R.DLNORM`, `R.QLNORM`.

`R.PNBINOM`

`R.PNBINOM`

hromadná distribuční funkce negativního binomického rozdělení

    R.PNBINOM(x,n,pr_uspěchu,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování (počet neúspěchů)

`n`: požadovaný počet úspěchů

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci negativního binomického rozdělení.

##### Viz také

`R.DNBINOM`, `R.QNBINOM`.

`R.PNORM`

`R.PNORM`

hromadná distribuční funkce normálního rozdělení

    R.PNORM(x,mí,sigma,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`mí`: střední hodnota rozložení

`sigma`: směrodatná odchylka rozložení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci normálního rozdělení.

##### Viz také

`R.DNORM`, `R.QNORM`.

`R.PPOIS`

`R.PPOIS`

hromadná distribuční funkce Poissonova rozdělení

    R.PPOIS(x,lambda,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`lambda`: střední hodnota rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci Poissonova rozdělení.

##### Viz také

`R.DPOIS`, `R.QPOIS`.

`R.PRAYLEIGH`

`R.PRAYLEIGH`

hromadná distribuční funkce Rayleighova rozdělení

    R.PRAYLEIGH(x,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci Rayleighova rozdělení.

##### Viz také

`R.DRAYLEIGH`, `R.QRAYLEIGH`.

`R.PSNORM`

`R.PSNORM`

hromadná distribuční funkce pro nesouměrné normální rozdělení

    R.PSNORM(x,tvar,poloha,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`poloha`: koeficient polohy rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci pro nesouměrné normální rozdělení.

##### Viz také

`R.DSNORM`, `R.QSNORM`.

`R.PST`

`R.PST`

hromadná distribuční funkce nesouměrného t-rozdělení

    R.PST(x,n,tvar,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n`: počet stupňů volnosti rozdělení

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci nesouměrného t-rozdělení.

##### Viz také

`R.DST`, `R.QST`.

`R.PT`

`R.PT`

hromadná distribuční funkce Studentova t-rozdělení

    R.PT(x,n,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`n`: počet stupňů volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci Studentova t-rozdělení.

##### Viz také

`R.DT`, `R.QT`.

`R.PTUKEY`

`R.PTUKEY`

hromadná distribuční funkce Studentova intervalového rozdělení

    R.PTUKEY(x,poč_stř_hodnot,sv,intervaly,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`poč_stř_hodnot`: počet středních hodnot

`sv`: počet stupňů volnosti rozdělení

`intervaly`: počet intervalů; výchozí je 1

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci Studentova intervalového rozdělení.

##### Viz také

`R.QTUKEY`.

`R.PWEIBULL`

`R.PWEIBULL`

hromadná distribuční funkce Weibullova rozdělení

    R.PWEIBULL(x,tvar,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`x`: pozorování

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou distribuční funkci Weibullova rozdělení.

##### Viz také

`R.DWEIBULL`, `R.QWEIBULL`.

`R.QBETA`

`R.QBETA`

inverzní distribuční funkce rozdělení beta

    R.QBETA(p,a,b,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`a`: první koeficient tvaru rozdělení

`b`: druhý koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro rozdělení beta.

##### Viz také

`R.DBETA`, `R.PBETA`.

`R.QBINOM`

`R.QBINOM`

inverzní distribuční funkce binomického rozdělení

    R.QBINOM(p,n,pr_uspěchu,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`n`: počet pokusů

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro binomické rozdělení.

##### Viz také

`R.DBINOM`, `R.PBINOM`.

`R.QCAUCHY`

`R.QCAUCHY`

inverzní distribuční funkce Cauchyho rozdělení

    R.QCAUCHY(p,střed,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`střed`: střed rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro Cauchyho rozdělení.

##### Viz také

`R.DCAUCHY`, `R.PCAUCHY`.

`R.QCHISQ`

`R.QCHISQ`

inverzní distribuční funkce rozdělení chí-kvadrát

    R.QCHISQ(p,sv,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`sv`: počet stupňů volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro rozdělení chí-kvadrát.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Volání funkce `R.QCHISQ`(`p`,`sv`) se dvěma argumenty je do OpenFormula exportováno jako `CHISQINV`(`p`,`sv`).

##### Viz také

`R.DCHISQ`, `R.PCHISQ`.

`R.QEXP`

`R.QEXP`

inverzní distribuční funkce exponenciálního rozdělení

    R.QEXP(p,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro exponenciální rozdělení.

##### Viz také

`R.DEXP`, `R.PEXP`.

`R.QF`

`R.QF`

inverzní distribuční funkce F-rozdělení

    R.QF(p,n1,n2,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`n1`: první počet stupňů volnosti rozdělení

`n2`: druhý počet stupňů volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro F-rozdělení.

##### Viz také

`R.DF`, `R.PF`.

`R.QGAMMA`

`R.QGAMMA`

inverzní distribuční funkce rozdělení gama

    R.QGAMMA(p,tvar,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro rozdělení gama.

##### Viz také

`R.DGAMMA`, `R.PGAMMA`.

`R.QGEOM`

`R.QGEOM`

inverzní distribuční funkce geometrického rozdělení

    R.QGEOM(p,pr_uspěchu,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro geometrické rozdělení.

##### Viz také

`R.DGEOM`, `R.PGEOM`.

`R.QGUMBEL`

`R.QGUMBEL`

inverzní distribuční funkce Gumbelova rozdělení

    R.QGUMBEL(p,mí,beta,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`mí`: koeficient polohy volnosti rozdělení

`beta`: koeficient měřítka volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro Gumbelovo rozdělení.

##### Viz také

`R.DGUMBEL`, `R.PGUMBEL`.

`R.QHYPER`

`R.QHYPER`

inverzní distribuční funkce hypergeometrického rozdělení

    R.QHYPER(p,r,b,n,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`r`: počet bílých kuliček

`b`: počet černých kuliček

`n`: počet tažených kuliček

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro hypergeometrické rozdělení.

##### Viz také

`R.DHYPER`, `R.PHYPER`.

`R.QLNORM`

`R.QLNORM`

inverzní distribuční funkce logaritmicko-normálního rozdělení

    R.QLNORM(p,stř_hodnota,sm_ochylka,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`stř_hodnota`: střední hodnota základního normálního rozdělení

`sm_ochylka`: směrodatná odchylka základního normálního rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro logaritmicko-normální rozdělení.

##### Viz také

`R.DLNORM`, `R.PLNORM`.

`R.QNBINOM`

`R.QNBINOM`

inverzní distribuční funkce negativního binomického rozdělení

    R.QNBINOM(p,n,pr_uspěchu,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`n`: požadovaný počet úspěchů

`pr_uspěchu`: pravděpodobnost úspěchu v každém pokusu

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro negativní binomické rozdělení.

##### Viz také

`R.DNBINOM`, `R.PNBINOM`.

`R.QNORM`

`R.QNORM`

inverzní distribuční funkce normálního rozdělení

    R.QNORM(p,mí,sigma,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`mí`: střední hodnota rozložení

`sigma`: směrodatná odchylka rozložení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro normální rozdělení.

##### Viz také

`R.DNORM`, `R.PNORM`.

`R.QPOIS`

`R.QPOIS`

inverzní distribuční funkce Poissonova rozdělení

    R.QPOIS(p,lambda,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`lambda`: střední hodnota rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro Poissonovo rozdělení.

##### Viz také

`R.DPOIS`, `R.PPOIS`.

`R.QRAYLEIGH`

`R.QRAYLEIGH`

finverzní distribuční funkce Rayleighova rozdělení

    R.QRAYLEIGH(p,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro Rayleighovo rozdělení.

##### Viz také

`R.DRAYLEIGH`, `R.PRAYLEIGH`.

`R.QSNORM`

`R.QSNORM`

inverzní distribuční funkce nesouměrného normálního rozdělení

    R.QSNORM(p,tvar,poloha,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`poloha`: koeficient polohy rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro nesouměrné normální rozdělení.

##### Viz také

`R.DSNORM`, `R.PSNORM`.

`R.QST`

`R.QST`

inverzní distribuční funkce nesouměrného t-rozdělení

    R.QST(p,n,tvar,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`n`: počet stupňů volnosti rozdělení

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro nesouměrné t-rozdělení.

##### Viz také

`R.DST`, `R.PST`.

`R.QT`

`R.QT`

inverzní distribuční funkce Studentova t-rozdělení

    R.QT(p,n,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`n`: počet stupňů volnosti rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro Studentovo t-rozdělení.

##### Viz také

`R.DT`, `R.PT`.

`R.QTUKEY`

`R.QTUKEY`

inverzní distribuční funkce Studentova intervalového rozdělení

    R.QTUKEY(p,poč_stř_hodnot,sv,intervaly,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`poč_stř_hodnot`: počet středních hodnot

`sv`: počet stupňů volnosti rozdělení

`intervaly`: počet intervalů; výchozí je 1

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro Studentovo intervalové rozdělení.

##### Viz také

`R.PTUKEY`.

`R.QWEIBULL`

`R.QWEIBULL`

inverzní distribuční funkce Weibullova rozdělení

    R.QWEIBULL(p,tvar,měřítko,dolní_konec,vrátit_ln)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost nebo přirozený logaritmus pravděpodobnosti

`tvar`: koeficient tvaru rozdělení

`měřítko`: koeficient měřítka rozdělení

`dolní_konec`: pokud je PRAVDA (což je výchozí), uvažuje se dolní koncová oblast rozdělení

`vrátit_ln`: pokud je pravda, je použit nebo vrácen přirozený logaritmus pravděpodobnosti; výchozí je nepravda

##### Popis

Tato funkce vrací pravděpodobnostní kvantilovou funkci, což je inverzní funkce k hromadné distribuční funkci, pro Weibullovo rozdělení.

##### Viz také

`R.DWEIBULL`, `R.PWEIBULL`.

`RANK`

`RANK`

pořadí čísla podle velikosti v seznamu čísel

    RANK(x,odkaz,pořadí)

##### Argumenty

`x`: číslo, jehož pořadí chcete nalézt

`odkaz`: seznam čísel

`pořadí`: 0 (sestupné pořadí) nebo nenulové číslo (vzestupné pořadí); výchozí je 0

##### Poznámka

V případě více stejných čísel vrátí funkce `RANK` nejvyšší možné pořadí.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`PERCENTRANK`, `RANK.AVG`.

`RANK.AVG`

`RANK.AVG`

pořadí čísla podle velikosti v seznamu čísel

    RANK.AVG(x,odkaz,pořadí)

##### Argumenty

`x`: číslo, jehož pořadí chcete nalézt

`odkaz`: seznam čísel

`pořadí`: 0 (sestupné pořadí) nebo nenulové číslo (vzestupné pořadí); výchozí je 0

##### Poznámka

V případě více stejných čísel vrátí funkce `RANK.AVG` průměrné pořadí.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel 2010.

##### Viz také

`PERCENTRANK`, `RANK`.

`RAYLEIGH`

`RAYLEIGH`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro Rayleighovo rozdělení

    RAYLEIGH(x,sigma)

##### Argumenty

`x`: číslo

`sigma`: koeficient měřítka

##### Viz také

`RANDRAYLEIGH`.

`RAYLEIGHTAIL`

`RAYLEIGHTAIL`

funkce hustoty pravděpodobnosti pro Rayleighovo výběrové rozdělení

    RAYLEIGHTAIL(x,a,sigma)

##### Argumenty

`x`: číslo

`a`: dolní limit

`sigma`: koeficient měřítka

##### Viz také

`RANDRAYLEIGHTAIL`.

`RSQ`

`RSQ`

druhá mocnina Pearsonova korelačního koeficientu párové množiny dat

    RSQ(pole1,pole2)

##### Argumenty

`pole1`: hodnoty prvních členů

`pole2`: hodnoty druhých členů

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CORREL`, `COVAR`, `INTERCEPT`, `LINEST`, `LOGEST`, `PEARSON`, `SLOPE`, `STEYX`, `TREND`.

`SFTEST`

`SFTEST`

Shapiroův-Franciův test dobré shody

    SFTEST(x)

##### Argumenty

`x`: pole ukázkových hodnot

##### Popis

Tato funkce vrací pole, které obsahuje v prvním řádku p-hodnotu Shapirova-Francisova testu dobré shody, v druhém řádku hodnotu testové statistiky testu a v třetím počet pozorovaných hodnot ve vzorku.

##### Poznámka

Pokud je hodnot vzorků méně než 5 nebo více než 5000, funkce `SFTEST` vrátí #HODNOTA!.

##### Viz také

`CHITEST`, `ADTEST`, `LKSTEST`, `CVMTEST`.

`SKEW`

`SKEW`

objektivní odhad koeficientu šikmosti rozdělení

    SKEW(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Poznámka

Toto má smysl jen pokud má základní rozdělení skutečně třetí moment. Šikmost symetrického (např. normálního) rozdělení je nula. Pokud jsou zadána méně než tři čísla, tak tato funkce vrátí chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `VAR`, `SKEWP`, `KURT`.

`SKEWP`

`SKEWP`

populační koeficient šikmosti množiny dat

    SKEWP(číslo1,číslo2,…)

##### Argumenty

`číslo1`: první hodnota

`číslo2`: druhá hodnota

##### Popis

Řetězce a prázdné buňky se jednoduše ignorují.

##### Poznámka

Pokud jsou zadána méně než dvě čísla, tak funkce `SKEWP` vrátí chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Viz také

`AVERAGE`, `VARP`, `SKEW`, `KURTP`.

`SLOPE`

`SLOPE`

směrnice lineární regresní přímky

    SLOPE(známé_y,známé_x)

##### Argumenty

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x

##### Poznámka

Pokud `známé_x` nebo `známé_y` neobsahují žádné datové záznamy nebo různé počty datových záznamů, tak tato funkce vrátí chybu #N/A. Pokud je rozptyl `známé_x` roven nule, tak tato funkce vrátí chybu #DIV/0.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`STDEV`, `STDEVPA`.

`SMALL`

`SMALL`

`k`-tá nejmenší hodnota v množině dat

    SMALL(data,k)

##### Argumenty

`data`: množina dat

`k`: která hodnota se má hledat

##### Poznámka

Pokud je množina dat prázdná, tak tato funkce vrací #ČÍSLO!. Pokud je `k` ≤ 0 nebo je `k` větší než počet zadaných datových položek, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`PERCENTILE`, `PERCENTRANK`, `QUARTILE`, `LARGE`.

`SNORM.DIST.RANGE`

`SNORM.DIST.RANGE`

pravděpodobnost standardního normálního rozdělení na intervalu

    SNORM.DIST.RANGE(x1,x2)

##### Argumenty

`x1`: začátek intervalu

`x2`: konec intervalu

##### Popis

Tato funkce vrací hromadnou pravděpodobnost na intervalu standardního normálního rozdělení, což je integrál nad funkcí hustoty pravděpodobnosti od `x1` do `x2`.

##### Poznámka

Pokud je `x1` > `x2`, tak tato funkce vrací zápornou hodnotu.

##### Viz také

`NORMSDIST`, `R.PNORM`, `R.QNORM`, `R.DNORM`.

`SSMEDIAN`

`SSMEDIAN`

medián seskupených dat

    SSMEDIAN(pole,interval)

##### Argumenty

`pole`: množina dat

`interval`: délka každého ze sdružujících intervalů, výchozí je 1

##### Popis

Předpokládají se data seskupená do intervalů o šířce `interval`. Každý referenční bod v poli `pole` je středový bod intervalu obsahující skutečnou hodnotu. Medián je vypočítán interpolací v rámci intervalu mediánu (interval obsahující hodnotu mediánu), přičemž se předpokládá, že skutečné hodnoty v rámci intervalu jsou rozděleny rovnoměrně:

medián = L + `interval`.(N:2 - CF):F

kde:

L = dolní limit intervalu mediánu

N = celkový počet referenčních bodů

CF = počet referenčních bodů pod intervalem mediánu

F = počet referenčních bodů v intervalu mediánu

##### Poznámka

Pokud je `pole` prázdné, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je `interval` ≤ 0, vrátí tato funkce chybu #ČÍSLO!. Funkce `SSMEDIAN` nekontroluje, zda jsou referenční body od sebe vzdálené nejméně délku `interval`.

##### Viz také

`MEDIAN`.

`STANDARDIZE`

`STANDARDIZE`

Z-skóre hodnoty

    STANDARDIZE(x,stř_hodnota,sm_odchylka)

##### Argumenty

`x`: hodnota

`stř_hodnota`: střední hodnota původního rozdělení

`sm_ochylka`: směrodatná odchylka původního rozdělení

##### Poznámka

Pokud je `sm_odchylka` rovno 0, tak tato funkce vrátí chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`.

`STDEV`

`STDEV`

výběrová směrodatná odchylka ze zadaného výběru

    STDEV(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `STDEV` je známá také jako N-1-směrodatná odchylka.

K získání směrodatné odchylky z celého souboru hodnot použijte `STDEVP`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `DSTDEV`, `DSTDEVP`, `STDEVA`, `STDEVPA`, `VAR`.

`STDEVA`

`STDEVA`

výběrová směrodatná odchylka ze zadaného výběru

    STDEVA(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `STDEVA` bývá také označována jako N-1-směrodatná odchylka.

K získání směrodatné odchylky z celého souboru použijte `STDEVPA`.

Čísla a rovněž textové a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je její argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to započítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to vyhodnoceno jako jedna (1). Upozorňujeme, že prázdné buňky nejsou započítány.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`STDEV`, `STDEVPA`.

`STDEVP`

`STDEVP`

směrodatná odchylka z daného základního souboru

    STDEVP(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce je známá také jako N-směrodatná odchylka.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`STDEV`, `STDEVA`, `STDEVPA`.

`STDEVPA`

`STDEVPA`

směrodatná odchylka z celého souboru

    STDEVPA(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce je známá také jako N-směrodatná odchylka.

Čísla a rovněž textové a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je její argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to započítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to vyhodnoceno jako jedna (1). Upozorňujeme, že prázdné buňky nejsou započítány.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`STDEVA`, `STDEVP`.

`STEYX`

`STEYX`

standardní chyba při předpovědi hodnoty y regresí

    STEYX(známé_y,známé_x)

##### Argumenty

`známé_y`: známé hodnoty y

`známé_x`: známé hodnoty x

##### Poznámka

Pokud jsou `známé_y` a `známé_x` prázdné nebo nebo mají různý počet argumentů, tak tato funkce vrátí chybu #N/A.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`PEARSON`, `RSQ`, `SLOPE`.

`SUBTOTAL`

`SUBTOTAL`

mezisoučet zadaného seznamu argumentů

    SUBTOTAL(číslo_fce,odkaz1,odkaz2,…)

##### Argumenty

`číslo_fce`: určuje, která funkce se má použít a to dle následující tabulky:

1 AVERAGE

2 COUNT

3 COUNTA

4 MAX

5 MIN

6 PRODUCT

7 STDEV

8 STDEVP

9 SUM

10 VAR

11 VARP

`odkaz1`: první hodnota

`odkaz2`: druhá hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`COUNT`, `SUM`.

`TDIST`

`TDIST`

funkce přežití Studentova t-rozdělení

    TDIST(x,dv,konce)

##### Argumenty

`x`: číslo

`sv`: počet stupňů volnosti

`konce`: 1 nebo 2

##### Popis

Funkce přežití je 1 mínus hromadná distribuční funkce.

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel pro nezáporná `x`.

##### Poznámka

Pokud je `sv` < 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud `konce` není ani 1, ani 2, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Parametrizace této funkce se liší od toho, co je použito např. pro funkci `NORMSDIST`. To je obvyklým zdrojem chyb, ale je to nutné kvůli kompatibilitě.

##### Viz také

`TINV`, `TTEST`.

`TINV`

`TINV`

dvouvýběrová inverzní funkce Studentova t-rozdělení

    TINV(p,sv)

##### Argumenty

`p`: pravděpodobnost při obou výběrech

`sv`: počet stupňů volnosti

##### Popis

Tato funkce vrací takovou nezápornou hodnotu x, že plocha pod Studentovou t-hustotou s `sv` stupni volnosti doprava od x je `p`/2.

##### Poznámka

Pokud je `p` < 0 nebo `p` > 1 nebo `sv` < 1, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Parametrizace této funkce se liší od toho, co je použito např. pro funkci `NORMSINV`. To je obvyklým zdrojem chyb, ale je to nutné kvůli kompatibilitě.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TDIST`, `TTEST`.

`TREND`

`TREND`

odhadne budoucí hodnotu ze zadané množiny dat pomocí aproximace nejmenšími čtverci

    TREND(známé_y,známé_x,nové_x,afinní)

##### Argumenty

`známé_y`: vektor hodnot závislé proměnné

`známé_x`: pole hodnot nezávislých proměnných, výchozí je jeden vektor {1, …, n}

`nové_x`: hodnoty x, pro které se mají odhadnout hodnoty y; výchozí jsou `známé_x`

`afinní`: pokud je pravda, model obsahuje konstantní členy; výchozí je pravda

##### Poznámka

Pokud délka `známé_y` neodpovídá příslušné délce `známé_x`, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Viz také

`LINEST`.

`TRIMMEAN`

`TRIMMEAN`

střední hodnota vnitřní části množiny dat

    TRIMMEAN(odkaz,podíl)

##### Argumenty

`odkaz`: seznam čísel, jejichž střední hodnotu chcete spočítat

`podíl`: část dat, která se mají ze střední hodnoty vyřadit

##### Popis

Pokud je například `podíl`=0,2 a množina dat obsahuje 40 čísel, pak je 8 čísel z množiny dat odříznuto (40.0,2): 4 největší a 4 nejmenší. Aby se zabránilo nevyváženosti, je počet položek, které se mají vyjmout, vždy zaokrouhlen směrem dolů na nejbližší sudé číslo.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`AVERAGE`, `GEOMEAN`, `HARMEAN`, `MEDIAN`, `MODE`.

`TTEST`

`TTEST`

p-hodnota pro test hypotéz srovnávající střední hodnotu dvou souborů dat pomocí Studentova t-rozdělení

    TTEST(pole1,pole2,výběry,typ)

##### Argumenty

`pole1`: vzorek z prvního souboru dat

`pole2`: vzorek z druhého souboru dat

`konce`: počet konců, které se mají vzít v úvahu

`typ`: Typ prováděného testu. 1 představuje test párových proměnných, 2 test nepárových proměnných se shodným rozptylem a 3 test nepárových proměnných s různým rozptylem

##### Poznámka

Pokud množiny dat obsahují různý počet referenčních bodů a test je párový (`typ` je 1), pak funkce `TTEST` vrátí chybu #N/A. Hodnoty `konce` a `typ` jsou oříznuty na celá čísla. Pokud `konce` není jedna nebo dva, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!. Pokud je hodnota `typ` jiná než jedna, dva nebo tři, tak tato funkce vrátí chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FDIST`, `FINV`.

`VAR`

`VAR`

výběrový rozptyl ze zadaného výběru

    VAR(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `VAR` je známá také jako N-1-rozptyl.

##### Poznámka

Protože výběrový rozptyl zahrnuje Besselovu korekci, zatímco rozptyl počítaný funkcemi `VARPA` nebo `VARP` ne, je za rozumných podmínek výběrový rozptyl nezaujatý pro odhad rozptylu souboru, ze kterého je vzorek získán.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`VARP`, `STDEV`, `VARA`.

`VARA`

`VARA`

výběrový rozptyl ze zadaného výběru

    VARA(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `VARA` bývá také označována jako N-1-rozptyl.

K získání skutečného rozptylu z celého souboru hodnot použijte `VARPA`.

Čísla a rovněž textové a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je její argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to započítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to vyhodnoceno jako jedna (1). Upozorňujeme, že prázdné buňky nejsou započítány.

##### Poznámka

Protože výběrový rozptyl zahrnuje Besselovu korekci, zatímco rozptyl počítaný funkcemi `VARPA` nebo `VARP` ne, je za rozumných podmínek výběrový rozptyl nezaujatý pro odhad rozptylu souboru, ze kterého je vzorek získán.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`VAR`, `VARPA`.

`VARP`

`VARP`

rozptyl z celého základního souboru

    VARP(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `VARP` je známá také jako N-rozptyl

##### Viz také

`AVERAGE`, `DVAR`, `DVARP`, `STDEV`, `VAR`.

`VARPA`

`VARPA`

rozptyl z celého základního souboru

    VARPA(oblast1,oblast2,…)

##### Argumenty

`oblast1`: první oblast buněk

`oblast2`: druhá oblast buněk

##### Popis

Funkce `VARPA` bývá také označována jako N-rozptyl.

Čísla a rovněž textové a logické hodnoty jsou zahrnuty do výpočtu. Když buňka obsahuje text nebo je její argument vyhodnocen jako NEPRAVDA, je to započítáno jako hodnota nula (0). Když je argument vyhodnocen jako PRAVDA, je to vyhodnoceno jako jedna (1). Upozorňujeme, že prázdné buňky nejsou započítány.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`VARA`, `VARP`.

`WEIBULL`

`WEIBULL`

hustota pravděpodobnosti nebo hromadná distribuční funkce Weibullova rozdělení

    WEIBULL(x,alfa,beta,hromadná)

##### Argumenty

`x`: číslo

`alfa`: koeficient měřítka

`beta`: koeficient měřítka

`hromadná`: zda vyhodnotit funkci hustoty pravděpodobnosti nebo hromadnou distribuční funkci

##### Popis

If the `cumulative` boolean is true it will return: 1 - exp (-(`x`/`beta`)^`alpha`), otherwise it will return (`alpha`/`beta`^`alpha`) * `x`^(`alpha`-1) * exp(-(`x`/`beta`^`alpha`)).

##### Poznámka

Pokud je `x` < 0, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!. Pokud je `alfa` <= 0 nebo `beta` <= 0, tak tato funkce vrací chybu #ČÍSLO!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`POISSON`.

`ZTEST`

`ZTEST`

pravděpodobnost, že střední hodnota pozorovaného vzorku je velká jako, nebo větší, než střední hodnota daného vzorku

    ZTEST(odkaz,x,sm_ochylka)

##### Argumenty

`odkaz`: množina dat (vzorek)

`x`: střední hodnota souboru dat

`sm_odchylka`: směrodatná odchylka souboru hodnot, výchozí je výběrová směrodatná odchylka

##### Popis

`ZTEST` vypočítá pravděpodobnost, že střední hodnota pozorovaného vzorku je velká jako, nebo větší než, střední hodnota daného vzorku pro vzorky získané z normálního rozdělení se střední hodnotou `x` a směrodatnou odchylkou `sm_odchylka`.

##### Poznámka

Pokud `odkaz` obsahuje méně než dvě datové položky, funkce `ZTEST` vrátí chybu #DĚLENÍ/0!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`CONFIDENCE`, `NORMDIST`, `NORMINV`, `NORMSDIST`, `NORMSINV`, `STANDARDIZE`.

### Text

`ASC`

`ASC`

text se znaky katakana a ASCII poloviční-šířky převedenými na plnou-šířku

    ASC(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Popis

`ASC` převádí katakanu a znaky ASCII plné-šířky na odpovídající znaky poloviční-šířky, vše ostatní se zkopíruje.

Rozdíl mezi znaky poloviční-šířky a plné-šířky je popsán v http://www.unicode.org/reports/tr11/ (odkaz je v angličtině).

##### Poznámka

Zatímco v zastaralém kódování funkce `ASC` používala převod mezi 2bajtovými a 1bajtovými znaky, v UTF-8 tomu tak není.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Pro většinu řetězců má tato funkce stejný efekt, jako v aplikaci Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`JIS`.

`CHAR`

`CHAR`

znak CP1252 (Windows‑1252) pro kódovou pozici `x`

    CHAR(x)

##### Argumenty

`x`: kódová pozice

##### Popis

Funkce `CHAR`(`x`) vrací znak s kódem `x` v kódování CP1252 (Windows-1252).

`x` musí být v rozmezí 1 až 255.

CP1252 (Windows‑1252) je rovněž známo jako „kódová stránka ANSI“, ale standard ANSI to není.

CP1252 (Windows‑1252) vychází z dřívějšího návrhu ISO‑8859‑1 a obsahuje všechny jeho tisknutelné znaky. Rovněž obsahuje všechny tisknutelné znaky z ISO‑8859‑15 (ale částečně na jiných pozicích).

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Poznámka

V CP1252 (Windows‑1252) nemají 129, 141, 143, 144 a 157 odpovídající znaky. Pro všechna `x` od 1 do 255, vyjma 129, 141, 143, 144 a 157 platí `CODE`(`CHAR`(`x`)) =`x`.

##### Viz také

`CODE`.

`CLEAN`

`CLEAN`

`text` s odstraněnými netisknutelnými znaky

    CLEAN(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Popis

`CLEAN` odstraňuje netisknutelné znaky ze svého argumentu, přičemž ponechá pouze řádné znaky a bílé znaky.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

`CODE`

`CODE`

kódová pozice CP1252 (Windows‑1252) pro znak `c`

    CODE(c)

##### Argumenty

`c`: znak

##### Popis

`c` musí být platný znak CP1252 (Windows‑1252).

CP1252 (Windows‑1252) je rovněž známo jako „kódová stránka ANSI“, ale standard ANSI to není.

CP1252 (Windows‑1252) vychází z dřívějšího návrhu ISO‑8859‑1 a obsahuje všechny jeho tisknutelné znaky (ale částečně na jiných pozicích).

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Poznámka

V CP1252 (Windows‑1252) nemají 129, 141, 143, 144 a 157 odpovídající znaky. Pro všechna `x` od 1 do 255, vyjma 129, 141, 143, 144 a 157 platí `CODE`(`CHAR`(`x`)) =`x`.

##### Viz také

`CHAR`.

`CONCAT`

`CONCAT`

spojování řetězců `s1`, `s2`,…

    CONCAT(s1,s2,…)

##### Argumenty

`s1`: první řetězec

`s2`: druhý řetězec

##### Poznámka

Tato funkce je úplně stejná jako `CONCATENATE`.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LEFT`, `MID`, `RIGHT`.

`CONCATENATE`

`CONCATENATE`

spojování řetězců `s1`, `s2`,…

    CONCATENATE(s1,s2,…)

##### Argumenty

`s1`: první řetězec

`s2`: druhý řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LEFT`, `MID`, `RIGHT`.

`DOLLAR`

`DOLLAR`

`číslo` naformátované jako měna

    DOLLAR(číslo,desetinná_místa)

##### Argumenty

`číslo`: číslo

`desetinná_místa`: počet desetinných míst

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FIXED`, `TEXT`, `VALUE`.

`EXACT`

`EXACT`

PRAVDA, pokud se `řetězec1` přesně shoduje s `řetězec2`

    EXACT(řetězec1,řetězec2)

##### Argumenty

`řetězec1`: první řetězec

`řetězec2`: druhý řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LEN`, `SEARCH`, `DELTA`.

`FIND`

`FIND`

první pozice řetězce `řetězec1` v řetězci `řetězec2` následující za pozicí `začátek`

    FIND(řetězec1,řetězec2,začátek)

##### Argumenty

`řetězec`: hledaný řetězec

`řetězec2`: prohledávané pole

`začátek`: počáteční pozice, výchozí je 1

##### Poznámka

Při tomto hledání se rozlišuje velikost písmen.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`EXACT`, `LEN`, `MID`, `SEARCH`.

`FINDB`

`FINDB`

pozice prvního bajtu řetězce `řetězec1` v řetězci `řetězec2` od pozice bajtu `začátek`

    FINDB(řetězec1,řetězec2,začátek)

##### Argumenty

`řetězec`: hledaný řetězec

`řetězec2`: prohledávané pole

`začátek`: pozice počátečního bajtu, výchozí je 1

##### Poznámka

Při tomto hledání se rozlišuje velikost písmen.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Ačkoliv je tato funkce syntakticky kompatibilní s aplikací Excel, rozdíly v kódování základního textu přinesou obvykle rozdílné výsledky.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Ačkoliv je tato funkce kompatibilní s OpenFormula, většina jejího chování je v současnosti specifická pro implementaci.

##### Viz také

`FIND`, `LEFTB`, `RIGHTB`, `LENB`, `LEFT`, `MID`, `RIGHT`, `LEN`.

`FIXED`

`FIXED`

naformátovaný řetězec představující `číslo`

    FIXED(číslo,desetinná_místa,bez_mezer

##### Argumenty

`číslo`: číslo

`desetinná_místa`: počet desetinných míst

`bez_mezer`: PRAVDA, pokud se nemají použít oddělovače tisíců, výchozí je NEPRAVDA

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`TEXT`, `VALUE`, `DOLLAR`.

`JIS`

`JIS`

text se znaky katakana a ASCII poloviční-šířky převedenými na plnou-šířku

    JIS(text)

##### Argumenty

`text`: původní text

##### Popis

`JIS` převádí znaky katakana a ASCII poloviční-šířky na odpovídající znaky plné-šířky, vše ostatní se zkopíruje.

Rozdíl mezi znaky poloviční-šířky a plné-šířky je popsán v http://www.unicode.org/reports/tr11/ (odkaz je v angličtině).

##### Poznámka

Zatímco byl v zastaralém kódování `JIS` použit převod mezi 1bajtovými a 2bajtovými znaky, není to případ UTF-8.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Pro většinu řetězců má tato funkce stejný efekt, jako v aplikaci Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`ASC`.

`LEFT`

`LEFT`

prvních `počet_znaků` znaků z řetězce `s`

    LEFT(s,počet_znaků)

##### Argumenty

`s`: řetězec

`počet_znaků`: počet znaků, které se mají vrátit (výchozí je 1)

##### Poznámka

Pokud je řetězec `s` v písmu psaném zprava-doleva, vrácené první znaky jsou z pravé strany řetězce.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`MID`, `RIGHT`, `LEN`, `MIDB`, `RIGHTB`, `LENB`.

`LEFTB`

`LEFTB`

první znaky řetězce `s` tvořící maximálně `počet_bajtů` bajtů

    LEFTB(s,počet_bajtů)

##### Argumenty

`s`: řetězec

`počet_bajtů`: maximální počet bajtů, které se mají vrátit (výchozí je 1)

##### Poznámka

Sémantika této funkce má sklony se měnit s každou jednotlivou aplikací, která ji implementuje. Pokud je řetězec ve skriptu zprava-doleva, vrácené první znaky jsou z pravé strany řetězce.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Ačkoliv je tato funkce syntakticky kompatibilní s aplikací Excel, rozdíly v kódování základního textu přinesou obvykle rozdílné výsledky.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Ačkoliv je tato funkce kompatibilní s OpenFormula, většina jejího chování je v současnosti specifická pro implementaci.

##### Viz také

`MIDB`, `RIGHTB`, `LENB`, `LEFT`, `MID`, `RIGHT`, `LEN`.

`LEN`

`LEN`

počet znaků řetězce `s`

    LEN(s)

##### Argumenty

`s`: řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CHAR`, `CODE`, `LENB`.

`LENB`

`LENB`

počet bajtů řetězce `s`

    LENB(s)

##### Argumenty

`s`: řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CHAR`, `CODE`, `LEN`.

`LOWER`

`LOWER`

řetězec `text` ve verzi s malými písmeny

    LOWER(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`UPPER`.

`MID`

`MID`

podřetězec řetězce `s` začínající na pozici `pozice` sestávající z počtu `délka` znaků

    MID(s,pozice,délka)

##### Argumenty

`s`: řetězec

`pozice`: počáteční pozice

`délka`: počet znaků, které se mají vrátit

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`LEFT`, `RIGHT`, `LEN`, `LEFTB`, `MIDB`, `RIGHTB`, `LENB`.

`MIDB`

`MIDB`

znaky následující po prvních `začátek` bajtech a tvořící maximálně `počet_bajtů` bajtů

    MIDB(s,začátek,počet_bajtů)

##### Argumenty

`s`: řetězec

`začátek`: počet bajtů, od kterých se má začít (výchozí je 1)

`počet_bajtů`: maximální počet bajtů, které se mají vrátit (výchozí je 1)

##### Poznámka

Sémantika této funkce má sklony se měnit s každou jednotlivou aplikací, která ji implementuje.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Ačkoliv je tato funkce syntakticky kompatibilní s aplikací Excel, rozdíly v kódování základního textu přinesou obvykle rozdílné výsledky.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Ačkoliv je tato funkce kompatibilní s OpenFormula, většina jejího chování je v současnosti specifická pro implementaci.

##### Viz také

`LEFTB`, `RIGHTB`, `LENB`, `LEFT`, `MID`, `RIGHT`, `LEN`.

`NUMBERVALUE`

`NUMBERVALUE`

číselná hodnota z řetězce `text`

    NUMBERVALUE(text,oddělovač)

##### Argumenty

`text`: řetězec

`oddělovač`: desetinný oddělovač

##### Poznámka

Pokud `text` nevypadá jako desetinné číslo, vrací funkce `NUMBERVALUE` hodnotu, kterou by vrátila funkce `VALUE` (ignoruje se zadaný `oddělovač`).

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`VALUE`.

`PROPER`

`PROPER`

`text` s prvními písmeny každého slova převedenými na velké

    PROPER(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LOWER`, `UPPER`.

`REPLACE`

`REPLACE`

řetězec `starý` s `počet` znaky, počínaje od `začátek`, nahrazenými za `nový`

    REPLACE(staré,začátek,počet,nové)

##### Argumenty

`starý`: původní text

`začátek`: počáteční pozice

`počet`: počet znaků, které se mají nahradit

`nový`: nahrazující řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`MID`, `SEARCH`, `SUBSTITUTE`, `TRIM`.

`REPLACEB`

`REPLACEB`

řetězec `starý` s maximálně `počet` bajty, počínaje od `začátek`, nahrazenými za `nový`

    REPLACEB(starý,začátek,počet,nový)

##### Argumenty

`starý`: původní text

`začátek`: pozice počátečního bajtu

`počet`: počet bajtů, které mají být nahrazeny

`nový`: nahrazující řetězec

##### Popis

`REPLACEB` nahrazuje řetězec platných unikódových znaků počínaje bajtem `začátek` a konče na `začátek`+`počet`- 1 řetězcem `nový`.

##### Poznámka

Sémantika této funkce má sklony se měnit s každou jednotlivou aplikací, která ji implementuje.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Ačkoliv je tato funkce syntakticky kompatibilní s aplikací Excel, rozdíly v kódování základního textu přinesou obvykle rozdílné výsledky.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Ačkoliv je tato funkce kompatibilní s OpenFormula, většina jejího chování je v současnosti specifická pro implementaci.

##### Viz také

`MID`, `SEARCH`, `SUBSTITUTE`, `TRIM`.

`REPT`

`REPT`

`počet` opakování řetězce `text`

    REPT(text,počet)

##### Argumenty

`text`: řetězec

`počet`: nezáporné celé číslo

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CONCATENATE`.

`RIGHT`

`RIGHT`

posledních `počet_znaků` znaků z řetězce `s`

    RIGHT(s,počet_znaků)

##### Argumenty

`s`: řetězec

`počet_znaků`: počet znaků, které se mají vrátit (výchozí je 1)

##### Poznámka

Pokud je řetězec `s` v písmu psaném zprava-doleva, vrácené poslední znaky jsou z levé strany řetězce.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Tato funkce je kompatibilní s OpenFormula.

##### Viz také

`LEFT`, `MID`, `LEN`, `LEFTB`, `MIDB`, `RIGHTB`, `LENB`.

`RIGHTB`

`RIGHTB`

poslední znaky řetězce `s` tvořící maximálně `počet_bajtů` bajtů

    RIGHTB(s,počet_bajtů)

##### Argumenty

`s`: řetězec

`počet_bajtů`: maximální počet bajtů, které se mají vrátit (výchozí je 1)

##### Poznámka

Sémantika této funkce má sklony se měnit s každou jednotlivou aplikací, která ji implementuje. Pokud je řetězec `s` v písmu psaném zprava-doleva, vrácené poslední znaky jsou z levé strany řetězce.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Ačkoliv je tato funkce syntakticky kompatibilní s aplikací Excel, rozdíly v kódování základního textu přinesou obvykle rozdílné výsledky.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Ačkoliv je tato funkce kompatibilní s OpenFormula, většina jejího chování je v současnosti specifická pro implementaci.

##### Viz také

`LEFTB`, `MIDB`, `LENB`, `LEFT`, `MID`, `RIGHT`, `LEN`.

`SEARCH`

`SEARCH`

umístění řetězce `hledat` v rámci textu `text` za pozicí `začátek`

    SEARCH(hledat,text,začátek)

##### Argumenty

`hledat`: hledaný řetězec

`text`: prohledávané pole

`začátek`: počáteční pozice, výchozí je 1

##### Popis

`hledat` může obsahovat divoké znaky hvězdička (*) a otazník (?). Otazník odpovídá jednomu znaku a hvězdička libovolnému řetězci včetně prázdného. Pokud chcete nají * nebo ?, předřaďte jim symbol ~.

##### Poznámka

Toto hledání nerozlišuje velikost písmen. Pokud není `hledat` nalezeno, funkce `SEARCH` vrací #HODNOTA!. Pokud je `začátek` menší než jedna nebo větší než délka textu `text`, funkce `SEARCH` vrátí #HODNOTA!.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`FIND`, `SEARCHB`.

`SEARCHB`

`SEARCHB`

umístění řetězce `hledat` v rámci textu `text` za pozicí `začátek` počítané v bajtech

    SEARCHB(hledat,text,začátek)

##### Argumenty

`hledat`: hledaný řetězec

`text`: prohledávané pole

`začátek`: pozice počátečního bajtu, výchozí je 1

##### Popis

`hledat` může obsahovat divoké znaky hvězdička (*) a otazník (?). Otazník odpovídá jednomu znaku a hvězdička libovolnému řetězci včetně prázdného. Pokud chcete nají * nebo ?, předřaďte jim symbol ~.

##### Poznámka

Toto hledání nerozlišuje velikost písmen. Pokud není `hledat` nalezeno, funkce `SEARCHB` vrací #HODNOTA!. Pokud je `začátek` menší než jedna nebo je větší než délka `text` v bajtech, funkce `SEARCHB` vrátí #HODNOTA!. Sémantika této funkce má sklony se měnit s každou jednotlivou aplikací, která ji implementuje.

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Ačkoliv je tato funkce syntakticky kompatibilní s aplikací Excel, rozdíly v kódování základního textu přinesou obvykle rozdílné výsledky.

##### Kompatibilita s OpenDocument Format (ODF)

Ačkoliv je tato funkce kompatibilní s OpenFormula, většina jejího chování je v současnosti specifická pro implementaci.

##### Viz také

`FINDB`, `SEARCH`.

`SUBSTITUTE`

`SUBSTITUTE`

`text` se všemi výskyty `staré` nahrazenými za `nové`

    SUBSTITUTE(text,staré,nové,počet)

##### Argumenty

`text`: původní text

`staré`: řetězec, který má být nahrazen

`nový`: nahrazující řetězec

`počet`: pokud je zadána hodnota `počet` a jedná se o číslo, jsou nahrazeny výskyty `staré` jen do výše `počet` a další jsou již ponechány

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`REPLACE`, `TRIM`.

`T`

`T`

`hodnota`, když a jen když je `hodnota` text, v jiném případě prázdný řetězec

    T(hodnota)

##### Argumenty

`hodnota`: původní hodnota

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CELL`, `N`, `VALUE`.

`TEXT`

`TEXT`

`hodnota` jako řetězec formátovaný podle `formát`

    TEXT(hodnota,formát)

##### Argumenty

`hodnota`: hodnota, která má být naformátována

`formát`: požadovaný formát

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DOLLAR`, `FIXED`, `VALUE`.

`TEXTJOIN`

`TEXTJOIN`

spojování řetězců `s1`, `s2`,… oddělených pomocí `oddělovač`

    TEXTJOIN(oddělovač,prázdné,s1,s2,…)

##### Argumenty

`oddělovač`: oddělovač

`prázdné`: ignorovat prázdné

`s1`: první řetězec

`s2`: druhý řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CONCATENATE`.

`TRIM`

`TRIM`

`text` s pouze jednoduchými mezerami mezi slovy

    TRIM(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`CLEAN`, `MID`, `REPLACE`, `SUBSTITUTE`.

`UNICHAR`

`UNICHAR`

znak Unikódu představovaný kódovou pozicí Unikódu `x`

    UNICHAR(x)

##### Argumenty

`x`: kódová pozice Unikódu

##### Viz také

`CHAR`, `UNICODE`, `CODE`.

`UNICODE`

`UNICODE`

kódová pozice Unikódu pro znak `c`

    UNICODE(c)

##### Argumenty

`c`: znak

##### Viz také

`UNICHAR`, `CODE`, `CHAR`.

`UPPER`

`UPPER`

řetězec `text` ve verzi s velkými písmeny

    UPPER(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`LOWER`.

`VALUE`

`VALUE`

číselná hodnota z řetězce `text`

    VALUE(text)

##### Argumenty

`text`: řetězec

##### Kompatibilita s Microsoft Excel

Tato funkce je kompatibilní s aplikací Excel.

##### Viz také

`DOLLAR`, `FIXED`, `TEXT`.

### Analýza časový řad

`FOURIER`

`FOURIER`

Fourierova nebo inverzní Fourierova transformace

    FOURIER(sekvence,inverze,oddělené)

##### Argumenty

`sekvence`: sekvence dat, která mají být tranformována

`inverze`: pokud je PRAVDA, je počítána inverzní Fourierova transformace, výchozí je NEPRAVDA

`oddělené`: pokud je PRAVDA, jsou reálná a imaginární část udány zvlášť, výchozí je NEPRAVDA

##### Popis

Tato funkce vrací Fouriérovu nebo inverzní Fouriérovu transformaci zadané sekvence dat.

Vystup sestává z jednoho sloupce komplexních čísel v případě, že `oddělené` je NEPRAVDA a ze dvou sloupců reálných čísel v případe, že je `oddělené` PRAVDA.

Pokud je `oddělené` nataveno na PRAVDA, tak první výstupní sloupec obsahuje reálnou část a druhý sloupec imaginární část.

##### Poznámka

Pokud `sekvence` není pole ani n krát 1, ani 1 krát n, tak tato funkce vrátí #HODNOTA!.

`HPFILTER`

`HPFILTER`

Hodrickův-Prescottův filtr

    HPFILTER(sekvence,λ)

##### Argumenty

`sekvence`: sekvence dat, která mají být tranformována

`λ`: parametr λ filtru, výchozí hodnota je 1600

##### Popis

Tato funkce pole vrací trendové a cyklické složky získané použitím Hodrickova-Prescottova filtru s parametrem `λ` na zadanou sekvenci dat.

Výstup se skládá ze dvou sloupců čísel, první obsahuje trendovou složku a druhý cyklickou složku.

##### Poznámka

Pokud `sekvence` není pole ani n krát 1, ani 1 krát n, tak tato funkce vrací #HODNOTA!. Pokud `sekvence` obsahuje méně než 6 číselných hodnot, tak tato funkce vrací #HODNOTA!.

`INTERPOLATION`

`INTERPOLATION`

interpolované hodnoty odpovídající zadaným cílovým bodům na nezávislé ose (abscise)

    INTERPOLATION(abscisa,ordináta,cíle,interpolace)

##### Argumenty

`abscisa`: osa uspořádané nezávislé proměnné (abscisa) se zadanými referenčními body

`ordináta`: osa závislých proměnných (ordináta) se zadanými referenčními body

`cíle`: osa s nezávisle proměnnými (abscisa) interpolovanými daty

`interpolace`: metoda interpolace, výchozí je 0 („lineární“)

##### Popis

Výstup sestává z právě jednoho sloupce čísel.

Možné metody interpolace jsou:

0: lineární;

1: lineární s průměrováním;

2: schodovitá;

3: schodovitá s průměrováním;

4: přirozená kubická splajna;

5: přirozená kubická splajna s průměrováním;

##### Poznámka

Hodnoty `abscisa` by měly být zadány ve vzestupném pořadí. Pokud ve vzestupném pořadí nejsou, je funkce `INTERPOLATION` výrazně pomalejší. Pokud jsou si libovolné dvě hodnoty `abscisa` rovny, je vrácena chyba. Když je použita interpolační metoda 1 („lineární s průměrováním“), 3 („stupňovitá s průměrováním“) a 5 („přirozená kubická splajna s průměrováním“), je počet vrácených hodnot o jednu menší, než počet cílových hodnot a cílové hodnoty musí být zadány ve vzestupném pořadí. Vrácené hodnoty jsou průměrné výšky interpolační funkce na intervalech daných po sobě jdoucími cílovými hodnotami. Řetězce a prázdné buňky v `abscisa` a `ordináta` jsou ignorovány. Pokud je zadáno několik cílových dat, tak musí být ve stejném sloupci v po sobě jdoucích buňkách.

##### Viz také

`PERIODOGRAM`.

`PERIODOGRAM`

`PERIODOGRAM`

periodogram zadaných dat

    PERIODOGRAM(ordináta,filtr,abscisa,interpolace,počet)

##### Argumenty

`ordináta`: osa závislých proměnných (ordináta) se zadanými daty

`filtr`: okenní funkce, která se má použít, výchozí je žádný filtr

`abscisa`: osa nezávislých proměnných (abscisa) se zadanými daty, výchozí je osa s pravidelnými mezerami

`interpolace`: metoda interpolace, výchozí je žádná

`počet`: počet interpolovaných referenčních bodů

##### Popis

Když je použita interpolační metoda, je počet vrácených hodnot o jednu menší, než počet cílových hodnot a cílové hodnoty musí být zadány ve vzestupném pořadí.

Výstup sestává z právě jednoho sloupce čísel.

Možné metody interpolace jsou:

0: lineární;

1: lineární s průměrováním;

2: schodovitá;

3: schodovitá s průměrováním;

4: přirozená kubická splajna;

5: přirozená kubická splajna s průměrováním;

Možné okenní funkce jsou:

0: bez filtru (obdélníkové okno)

1: Bartlett (trojúhelníkové okno)

2: Hahn (kosinové okno)

3: Welch (parabolické okno)

##### Poznámka

Řetězce a prázdné buňky v @{abscisa} a @{ordináta} jsou ignorovány. Pokud je zadáno několik cílových dat, tak musí být ve stejném sloupci v po sobě jdoucích buňkách.

##### Viz také

`INTERPOLATION`.

## Příručka ke klávesovým zkratkám

V tomto dodatku je seznam klávesových zkrate, které jsou definované ve výchozím stavu aplikace Gnumeric.

Klávesové zkratky jsou kombinace zmáčknutí kláves, které aplikaci říkají, že má provést nějaký úkol. Dokáží značně urychlit uživatelovu komunikaci s aplikací. K nejběžnějším klávesovým zkratkám patří Ctrl S pro uložení do souboru nebo Ctrl Q pro ukončení aplikace. Také Gnumeric přichází s klávesovými zkratkami, které vám urychlí práci.

Normálně klávesové zkratky najdete vedle příkazů v nabídkách. Například Save má vedle sebe Ctrl S, což znamená, že když chcete uložit soubor, můžete naráz zmáčknout klávesy Ctrl a S. Některé klávesové zkratky ale v nabídkách nenajdete. Jsou to:

- F2 přepne aktuální buňku do režimu úprav. Kurzor se nastaví na konec aktuálního textu.

- Ctrl-O otevře dialogové okno pro Načtení souboru.

- Ctrl-F3 otevře dialogové okno Definice názvů.

- F4 zopakuje poslední činnost.

- Ctrl-G otevře dialogové okno Přejít na, pomocí kterého můžete skočit na zadanou buňku.

- Ctrl-H otevře dialogové okno Hledání a nahrazování, ve kterém můžete hledat textové řetězce v celém sešitě a případně je nahrazovat něčím jiným.

- Ctrl-F otevře dialogové okno Hledání, pomocí kterého můžete hledat textové řetězce v celém sešitě.

- Ctrl-~ naformátuje aktuální výběr jako „Obecné“.

- Ctrl-$ naformátuje aktuální výběr pomocí výchozí měny.

- Ctrl-# naformátuje aktuální výběr pomocí výchozího stylu pro datum.

- Ctrl-^ naformátuje aktuální výběr jako horní index.

- Ctrl-@ naformátuje aktuální výběr výchozím formátem pro datum/čas.

- Ctrl-! naformátuje aktuální výběr jako celé číslo (číslo bez desetinných míst).

- Ctrl-& přidá okolo výběru tenký rámeček.

- Ctrl-_ naformátuje aktuální výběr jako dolní index.

- Ctrl-$ naformátuje aktuální výběr jako výchozí měnu.

- Ctrl-B nebo Ctrl-2 zapne/vypne tučný řez fontu u aktuálního výběru.

- Ctrl-I nebo Ctrl-3 zapne/vypne kurzívu u aktuálního výběru.

- Ctrl-U nebo Ctrl-4 zapne/vypne podtržení u aktuálního výběru.

- Ctrl-5 zapne/vypne přeškrtnutí aktuálního výběru.

- Shift-Ctrl-G změní klávesnicové zaměření do indikátoru aktuální buňky, viz data-entry-currentcell.

- Ctrl-a vybere všechny buňky v právě zaměřeném listě.