<h2>Arabské mesačné zastavenia</h2>
<p>Kultúra oblohy Arabských mesačných zastavení popisuje 28 oblastí oblohy,
ktoré si vybrali v starovekej Arábii, aby popisovali dennú polohu Mesiaca
počas svojej mesačnej dráhy po oblohe. Slnko tiež prechádza týmito
zastaveniami, pričom zostáva asi 13-14 dní v blízkosti každého zastavenia, a
skompletizuje 27 x 13 + 14 (jedno zastavenie má 14 dní) = 365 dní počas
svojho ročného pohybu po 28 zastaveniach.</p>

<p>Každé zastavenie je rozpoznané podľa hviezdy alebo skupiny hviezd.</p>

<h3>Historický prehľad</h3>

<p><em>Manazil al-Qamar</em>, čo po arabsky znamená mesačné domy, alebo
zastavenia, je systém 28 hviezd, skupín hviezd alebo oblastí na oblohe, v
blízkosti ktorých sa nachádza Mesiac počas 28 nocí mesačného cyklu. Systém
zaviedli Arabi v predislamskom období, pred 7 storočím nášho letopočtu. Rané
zmienky o kompletnom zozname mesačných zastavení popisuje Abd al-Malik Ibn
Habib (zomrel 852) podľa Malika Ibn Anasa (zomrel 795). <sup><a
href="#footnote-1">[1]</a></sup> </p>

<p>Tento systém sa používal na ustálenie ročných období a predpovedanie
počasia, hlavne dažďov. <sup><a href="#footnote-2">[2]</a></sup> Arabi
vravievali: každý <em>Naw</em> (obdobie 13/14 dní) je charakterizované
jedinečným vzorom počasia, dažďa, vetra a teploty. <sup><a
href="#footnote-4">[4]</a></sup> Slnečný rok je rozdelený na 28 období po 13
dní, okrem jedného, ktoré dostalo 14 dní, čiže celkom 365 dní. Tieto 28
trinásť/štrnásť-dňové obdobia sa nazývajú<em>Anwa'a</em> (množné číslo od
<em>Naw'</em>). Každý <em>Naw</em> začína pri svitaní ranným západom jednej
hviezdy, alebo asterizmu, ktoré tvoria mesačné zastavenie a v rovnakom čase
východom opačného mesačného zastavenia na východe. <em>Naw</em> dostáva meno
podľa zapadajúceho zastavenia. Západ a východ všetkých 28 mesačných
zastavení tvorí solárny rok. Mesačné zastavenie <em>Al-Džabhá</em> má 14
dní.<sup><a href="#footnote-3">[3]</a></sup><sup><a
href="#footnote-4">[4]</a></sup> </p>

<p>Detailný popis hviezd v každom z mesačných zastavení, ich heliaktické
východy a zbierku astronomických a meteorologických vedomostí starovekých
Arabov je možné nájsť v <em>Knihe Anwaa</em>, ktorú napísal Ibn Kutajbá (828
- 884/889). Zachovali sa kópie rukopisu a boli vytlačené v Indii v roku
1956. <sup><a href="#footnote-5">[5]</a></sup></p>

<p>Používanie mesačných zastavení pokračovalo. Pretože bolo dôležité zistiť ich
heliaktické východy, komponovali sa básne, ktoré ich popisovali. Boli
spísané krátke traktáty na ich identifikovanie a návrhy poľnohospodárskych,
cestovných, lekárskych postupov, ktoré boli s každým zastavením spojené. Ako
príklad slúži báseň venovaná popisu hviezd mesačných zastavení pripisovaná
Mohamedovi al-Mukrímu (1578-1638), ktorú vydal Gustave-Adolphe de
Calassanti-Motylinski v r. 1899 vo svojej knihe "Les mansions lunaires chez
les Arabes".<sup><a href="#footnote-6">[6]</a></sup><sup><a
href="#footnote-7">[7]</a></sup> Názorný traktát napísal Šajch Salih
Al-Šetrí (zomrel asi 1891) pomenovaný "Rozvrh pre farmárov".<sup><a
href="#footnote-8">[8]</a></sup> </p>

<h3>Súčasné používanie mesačných zastevení</h3>
<p>Poľnohospodárske almanachy založené na heliaktickom východe mesačných
zastavení sa dodnes používajú. Obsahuje ich aj oficiálny saudskoarabský
kalendár. <sup><a href="#footnote-9">[9]</a></sup> Nasleduje príklad
použitia kalendára založeného na mesačných zastaveniach pre 13-dňovú periódu
začínajúcu tretím zastavením <em>Al-turaja</em> (Plejády) 7. júna: "Počasie
sa oteplí a vietor zosilnie. Divá tráva vyschne. Voda v studniach
poklesne. Počas tohto obdobia je dážď zriedkavý. Jarný hmyz začína
miznúť. Datle na palmách sa začínajú zafarbovať. Odporúča sa zavlažovať
stromy správnym množstvom a prestať so zavlažovaním révy, keď hrozná
začínajú získavať farbu."<sup><a href="#footnote-10">[10]</a></sup> </p>

<h3>Identifikovanie mesačných zastavení</h3>
<p> Ibn Kutajbá (828-884/889) vo svojej <em>Knihe Anwaa</em> podáva detailný
popis hviezd každého zastavenia, ale vlastná identifikácia môže byť prebraná
z <em>Knihy stálic</em> od Al-Súfího (zomrel 986). V jeho knihe Al-Súfí
priraďuje hviezdy známe starovekým Arabom k Ptolemaiovým súhvezdiam.</p> 

<p>Príklad Al-Súfího definície hviezd mesačných dómov je popis
<em>Al-Gafra</em>:"A 22-há (hviezda Panny) a 23-ta, ktorá je na chvoste (lem
odevu) s 25-tou na ľavej nohe (Panny) sú pomenované (Arabmi)
<em>Al-Ghafr</em>, čo je 15-ty mesačný dóm."<sup><a
href="#footnote-11">[11]</a></sup><sup><a
href="#footnote-12">[12]</a></sup>. Pretože hviezdy z Ptolemaiových súhvezdí
majú známe polohy, je relatívne jednoduché rozoznať príslušné arabské mená
hviezd.</p>

<h3>Poznámky k menám hviezd a asterizmov kultúry oblohy mesačných zastavení</h3>
<p>Starovekí Arabi často dávali mená skupine hviezd, napríklad tri hviezdy pásu
Orióna (δ Ori, ε Ori a ζ Ori) sú pomenované "Šnúrka perál"
<em>al-Nazam</em>(النظم). V tejto kultúre oblohy sú označené ako "Šnúrka
perál 1", "Šnúrka perál 2" a "Šnúrka perál 3".</p>

<p>Všetky mená hviezd v tejto kultúre oblohy sú staroarabského pôvodu, pred
helenistickým vplyvom, ako boli udané Al-Súfím v jeho <em>Knihe stálic</em>,
a pridané boli nasledovné mená hviezd:
<ol>
 <li>Hviezda Prísahy, α Eri <em>al-Muhlif</em> (المحلف): Túto hviezdu neopísal
ani Ptolemaios ani Al-Súfí, pretože ju zo svojej severnej zemepisnej šírky
nevideli. Prof. Kunitzsch došiel k záveru, že je to hviezda pomenovaná
<em>al-Muhnit</em> (المحنث) , ktorá bola spomínaná v niektorých raných
prameňoch.<sup><a href="#footnote-13">[13]</a></sup> Táto hviezda je známa
na Arabskom polostrove a má meno <em>al-Muhlif</em> (المحلف) s rovnakým
významom.</li>
 <li>Dvaja prví, α UMa a β UMa <em>al-Awwalaan</em> (الأولان): Meno pre túto
dvojicu hviezd spomína námorník Ibn Madžid (zomrel okolo 1500).<sup><a
href="#footnote-14">[14]</a></sup> Meno stále používajú rybári v Červenom
mori.</li>
<li>Temná, δ UMa <em>al-Chafí</em> (الخافي): Toto meno spomína námroník Ibn
Madžid (zomrel okolo 1500).<sup><a href="#footnote-15">[15]</a></sup></li>
<li>Gazely, 42 Ori, θ2 Ori a ι Ori <em>al-Džawazi</em> (الجوازي): Toto meno
použil Kutajbá vo svojej Knihe Anwaa. <sup><a
href="#footnote-16">[16]</a></sup></li>
<li>Pastier pštrosov, λ Sgr <em>Ra'i al-Najem</em> (راعي النعايم): Táto je
hviezda je 9-ta hviezda z 20-teho mesačného zastavenia podľa básní Mohameda
al-Mukrího<sup><a href="#footnote-6">[6]</a></sup> a Mohameda
al-Kadího<sup><a href="#footnote-22">[22]</a></sup>. Zdroj - pozri prácu
Kunitzscha.<sup><a href="#footnote-25">[25]</a></sup></li>
</ol></p>

<p>Pri preklade významu mien hviezd do angličtiny som sa snažil vybrať z
viacerých významov zmysel, ktorý je čo najviac vhodný. Nasledovné významy je
vhodné spomenúť, pretože môžu byť rozdielne od tých, ktoré boli v predošlých
zdrojoch arabských mien hviezd:
<ol>
 <li> Hviezda α Aur (Capella): staroarabské meno je <em>al-Ajuk</em> (العيوق), ako
uvádzajú Al-Súfí, Ibn Kutajbá a iní. Významom slova je "Bránič". V starých
arabských lexikónoch pochádza termín "Bránič" z legendy, podľa ktorej
<em>al-Ajuk</em> bráni Aldebaranu stretnúť sa s <em>al-Turaja</em>
(Plejádami).<sup><a href="#footnote-17">[17]</a></sup><sup><a
href="#footnote-18">[18]</a></sup></li>
 <li> Hviezda ε UMa (Alioth): staroarabské meno je <em>al-Džawn</em>(الجون) ako
uvádza Al-Súfí. Meno má niekoľko významov a zvyčajne označuje čiernu farbu
koňa alebo ťavy. Kunitzsch mu v nemčine prisúdil význam "der Rappe", čo
značí čierny kôň, ale tento názov znamená aj "biely divoký osol" alebo
"divoký somár". Pretože je táto hviezda relatívne jasná, preferujem význam
"divoký osol".<sup><a href="#footnote-19">[19]</a></sup><sup><a
href="#footnote-20">[20]</a></sup></li>
 <li> Hviezdy λ Ori, φ1 Ori a φ2 Ori: staroarabské meno je <em>al-Haká</em>
(الهقعة) ako uvádzajú Al-Súfí, Ibn Kutajbá a iní. Meno znamená "kruh na
hrudi" alebo "bok hrude" alebo "miesto pod nohami jazdca", ktoré sa vytvorí
keď chlpy uľahnú rôznym smerom na tele koňa. Našiel som báseň Mohameda
al-Mukrího, ktorý tieto hviezdy popisuje ako bok koňa pri nohe
jazdca.<sup><a href="#footnote-6">[6]</a></sup> Kunitzsch tiež spomína tento
význam v "Slovníku moderných mien hviezd".<sup><a
href="#footnote-21">[21]</a></sup></li>
</ol></p>

<p> Asterizmy mesačných zastavení v tejto kultúre oblohy sú definované podľa
identifikácie uvádzanej al-Súfím s nasledovnými poznámkami:
<ol>
 <li>4. mesačné zastavenie <em>Al-Dabaran</em> (Nasledovník Plejád) sa podľa
al-Súfího a Ibn Kutajbáha skladá len z jednej hviezdy α Tau (Aldebaran). Ja
som k nemu pridal hviezdy v tvare V z hviezdokopy Hyády, pretože takto je
popisovaná v básni Mohameda al-Mukrího<sup><a
href="#footnote-6">[6]</a></sup> a inej básni Mohameda al-Kádího (zomrel asi
1868)<sup><a href="#footnote-22">[22]</a></sup>.</li>
 <li> 8. mesačné zastavenie <em>Al-Natrá</em> (špička nosa leva) sa skladá podľa
al-Súfího z hviezdokopy Jasličky. Ibn Kutajbá k nej pridáva dve hviezdy γ
Cnc (Asellus Borealis) a δ Cnc (Asellus Australis).<sup><a
href="#footnote-23">[23]</a></sup></li>
 <li> 20. mesačné zastavenie <em>Al-Nájem</em> (Pštrosy) je podľa al-Súfího oblasť
okolo hviezd: ζ Sgr (Ascella), φ Sgr, δ Sgr (Kaus Media) a ε Sgr (Kaus
Australis). Ibn Kutajbá toto mesačné zastavenie popisuje ako zložené z 8
hviezd: ς Sgr, φ Sgr, τ Sgr, ζ Sgr, γ Sgr, δ Sgr, ε Sgr, η Sgr.<sup><a
href="#footnote-24">[24]</a></sup> Básne Mohameda al-Mukrího<sup><a
href="#footnote-6">[6]</a></sup> a Mohameda al-Kádího<sup><a
href="#footnote-22">[22]</a></sup> pridávajú deviatu hviezdu λ Sgr.</li>
 <li>21. mesačné zastavenie <em>Al-Baldá</em> (Prázdna oblasť) je oblasť na
oblohe, kde nie sú žiadne jasné hviezdy medzi <em>Al-Nájem</em> a <em>Saad
Al-Tabih</em>. Urobil som z hviezd okolo tohto miesta asterizmus.</li>
</ol></p>

<h3>28 zastavení</h3>
<ol>
 <li><em>Al-Šaratan</em> alebo <em>Al-Ašrat</em> (dve znamenia alebo znamenia) sa
skladajú z troch hviezd: α Ari (Hamal), β Ari (Sheratan) and γ<sub>2</sub>
Ari (Mesarthim)</li>
 <li><em>Al-Botain</em> (malé brucho (baránka)) sa skladá z hviezd: δ Ari
(Botein), and ρ<sub>3</sub> Ari</li>
 <li><em>Al-Turaja</em> (Plejády) sa skladá z hviezdokopy Plejády</li>
 <li><em>Al-Dabaran</em> (Nasledovník Plejád) sa skladá z jedinej hviezdy α Tau
(Aldebaran) a jasných hviezd Hyád</li>
 <li><em>Al-Haká</em> (značka na oku koňa) sa skladá z troch hviezd v hlave
Orióna: λ Ori (Meissa), φ<sub>1</sub> Ori a φ<sub>2</sub> Ori</li>
 <li><em>Al-Hanná</em> (ohyb v krku ťavy) sa skladá z 2 hviezd: γ Gem (Alhena) a
ξ Gem</li>
 <li><em>Al-Tira-a</em> (rameno leva) sa skladá z 2 hviezd hláv Blížencov:  α Gem
(Castor) a β Gem (Pollux)</li>
 <li><em>Al-Natrá</em> (špička nosa leva) sa skladá z hviezdokopy Jasličky a 2
hviezd: γ Cnc (Asellus Borealis) a δ Cnc (Asellus Australis)</li>
 <li><em>Al-Tarf</em> (pohľad leva) sa skladá z 2 hviezd: κ Cnc a λ Leo (Alterf)</li>
 <li><em>Al-Džabhá</em> (čelo leva) sa skladá zo 4 hviezd: ζ Leo (Adhafera),
γ<sub>1</sub> Leo (Algieba), η Leo a α Leo (Regulus)</li>
 <li><em>Al-Zubrah</em> (hriva leva) sa skladá z 2 hviezd:  δ Leo (Zosma) a θ Leo
(Chertan)</li>
 <li><em>Al-Sarfah</em> (zmena k chladnému počasiu) sa skladá z jednej hviezdy: β
Leo (Denebola)</li>
 <li><em>Al-Uwwa</em> (otočka) sa skladá z 5 hviezd: β Vir (Zavijava), η Vir
(Zaniah), γ Vir (Porrima), δ Vir a ε Vir (Vindemiatrix)</li>
 <li><em>Al-Simak</em> (neozbrojený vysoký) sa skladá z hviezdy α Vir (Spica)</li>
 <li><em>Al-Gafr</em> (vlasy na chvoste leva) sa skladá z 3 hviezd: ι Vir
(Syrma), κ Vir a λ Vir</li>
 <li><em>Al-Zubana</em> (klepetá škorpióna) sa skladá z 2 hviezd: α<sub>2</sub>
Lib (Zubenelgenubi) and β Lib (Zubeneschamali)</li>
 <li><em>Al-Ikleel</em> (ozdobná čelenka) sa skladá z 3 hviezd: β<sub>1</sub> Sco
(Acrab), δ Sco (Dschubba) a π Sco, ale podľa al-Súfího sú to tieto hviezdy:
θ Lib, κ Lib a 42 Lib</li>
 <li><em>Al-Kalb</em> (srdce škorpióna) sa skladá z hviezdy α Sco (Antares)</li>
 <li><em>Al-Šawlá</em> (žihadlo škorpióna) sa skladá z 2 hviezd: λ Sco (Shaula) a
υ Sco (Lesath)</li>
 <li><em>Al-Nájem</em> (Pštrosy) je oblasť okolo hviezd: ζ Sgr (Ascella), φ Sgr,
δ Sgr (Kaus Media) a ε Sgr (Kaus Australis)</li>
 <li><em>Al-Baldáh</em> (prázdna oblasť) je oblasť, kde nie sú žiadne hviezdy
medzi <em>Al-Nájem</em> a <em>Saad Al-Tabih</em></li>
 <li><em>Saad Al-Tabih</em> (šťastná hviezda porážača) sa skladá z 2 hviezd:
α<sub>1</sub>  Cap (Algedi) a β Cap (Dabih)</li>
 <li><em>Saad Bulaa</em> (šťastná hviezda prehĺtača) sa skladá z 3 hviezd: ν Aqr,
μ Aqr a ε Aqr (Albali)</li>
 <li><em>Saad Al-Saud</em> (šťastná hviezda šťastných) sa skladá z 3 hviezd: β
Aqr (Sadalsuud), ξ Aqr a λ Cap</li>
 <li><em>Saad Al-Achbiah</em> (šťastná hviezda obyvateľov stanu) sa skladá zo 4
hviezd: γ Aqr (Sadachbia), π Aqr, ζ<sub>2</sub> Aqr a η Aqr</li>
 <li><em>Al-Mugaddam</em> (predná strana vedra na nalievanie vody) sa skladá z 2
hviezd: α And (Alpheratz) a γ Peg (Algenib)</li>
 <li><em>Al-Muachar</em> (zadná strana vedra na nalievanie vody) sa skladá z 2
hviezd: β Peg (Scheat) a α Peg (Markab)</li>
 <li><em>Al-Riša</em> alebo <em>Batn Al-Hut</em> (lano k vedru zo studne, alebo
brucho ryby) sa skladá z hviezdy β And (Mirach) a dvoch hviezdnych oblúkov
tvoriacich siluetu ryby</li>
</ol>

<h3>Superlev a Al-Džawza v staroarabskej tradícii</h3>
<p>Je možné si všimnúť, že mená 7-15 mesačného zastavenia sú súčasťou obrazca
leva. Tento arabský lev pokrýva okolo 100 stupňov, o niečo viac, ako
polovicu oblohy. Z mien týchto hviezd sa dá poskladať lev.</p>

<p>Dve mesačné zastavenia <em>Al-Hakaah</em> a <em>Al-Hanaah</em> sú súčasťou
Al-Džawza. Al-Džawza je obrazec pokrývajúci Orióna a niekoľko hviezd
okolo. Starovekí Arabi si tieto hviezdy predstavovali ako obraz ženy s lukom
a šípom, ktorá mieri na leva.</p>

<p>Pán Roland Laffitte tieto dva obrazce diskutoval a poskytol obrázok každého
z nich vo svojeom článku: <a
href="http://www.muslimheritage.com/article/our-arab-heritage-celestial-vault"
class='external text' rel="nofollow">Our Arab Heritage in the Celestial
Vault</a>. Detailnejšia diskusia o starovekej arabskej tradícii sa nachádza
v jeho knihe:  "Le Ciel des Arabes"</p>

<h3>Autor</h3>
<p>Túto kultúru oblohy a kompiláciu arabských mien hviezd pripravil: Chálid
AlAdžadži.</p>

<hr>

<p id="footnote-1">[1] Kunitzsch P. The Arabs and the Stars, Variorum reprints Northampton
1989, Al-Manazil, Item XX pp 1-7.</p>
<p id="footnote-2">[2] Helaine Selin, Encyclopaedia of the History of Science, Technology, and
Medicine in Non-Western Cultures, Lunar Mansions in Islamic History,
Kunitzsch P. p 520</p>
<p id="footnote-3">[3] Edward W. Lane, Arabic-English Lexicon (London: Willams & Norgate 1863)
p 2861</p>
<p id="footnote-4">[4] Ibn Kutajbá (b. 828 d. 884 or 889), Kitáb al-Anwa'a, p 74 (Arabské
vydanie pôvodnej knihy z r. 1956 v Indii Hydarabad/Deccan)</p>
<p id="footnote-5">[5] Helaine Selin, Encyclopaedia of the History of Science, Technology, and
Medicine in Non-Western Cultures, Ibn Qutayba, Kunitzsch P. p 429</p>
<p id="footnote-6">[6] [Ta̕rīf manāzil alkamar] Les mansions lunaires des Arabes; Muhammad
al-Mukrī.; A de Calassanti-Motylinski vydané v Alžíri, Imprimerie
orientale, 1899.</p>
<p id="footnote-7">[7] <a href="http://www.uranos.fr/DOCU_03_T03.htm" class='external text'
rel="nofollow">http://www.uranos.fr/DOCU_03_T03.htm</a></p>
<p id="footnote-8">[8] Salih Al-Šetrí, Rozvrh pre farmárov <em>Džadwal fi ilm al-hart ala hisáb
al-šutor</em> (جدول في علم الحرث على حساب الشثور) ISBN 9960-49-971-5</p>
<p id="footnote-9">[9] <a href="http://www.ummulqura.org.sa/" class='external text'
rel="nofollow">Oficálny kalendár Kráľovstva Saudskej Arábie</a></p>
<p id="footnote-10">[10] Moon stations and Agriculture seasons. A bulletin by the Agriculture
Administration of the Chamber of Commerce in Riyadh, Saudi Arabia. 2002</p>
<p id="footnote-11">[11] Al-Súfí, Kniha pevných hviezd, Arabské vydanie s. 194 od Dairata
Al-Márifa Al-Otmanjáha Hayderabd/Deccan India 1954</p>
<p id="footnote-12">[12] Schjellerup, Description des etoiles fixes, 1874, p. 163. (translation
into French)</p>
<p id="footnote-13">[13] Kunitzsch P. The Arabs and the Stars, Variorum reprints Northampton
1989, On the Mediaeval Arabic Knowledge of the Star Alpha Eridani</p>
<p id="footnote-14">[14] Kunitzsch P. Untersuchungen zur Sternnomenklatur der Araber 1961, No
22, p. 40</p>
<p id="footnote-15">[15] Kunitzsch P. Untersuchungen zur Sternnomenklatur der Araber 1961, No
127, p. 69</p>
<p id="footnote-16">[16] Ibn Kutajbá (b. 828 d. 884 or 889), Kitáb al-Anwa'a, p 74 (Arabské
vydanie pôvodnej knihy z r. 1956 v Indii Hydarabad/Deccan)</p>
<p id="footnote-17">[17] Lisan al-Arab <em>awk</em> (عوق).</p>
<p id="footnote-18">[18] Lane E., Arabic-English Lexicon (London: Willams & Norgate 1863)
<em>awk</em> (عوق) "Nazýva sa [vraj] [<em>al-Ajuk</em>] العيوق , pretože [sa
považuje, že] obmedzuje [<em>Al-Dabaran</em>] الدبران so stretnutím s
[<em>Al-Turaja</em>] الثريا. </p>
<p id="footnote-19">[19] Kunitzsch P. Untersuchungen zur Sternnomenklatur der Araber 1961, No
106, p. 62</p>
<p id="footnote-20">[20] Lisan al-Arab <em>džawn</em> (جون).</p>
<p id="footnote-21">[21] Kunitzsch P. and Smart T., A Dictionary of Modern Star Names, a short
guide to 254 star names and their derivations, 2006</p>
<p id="footnote-22">[22] AlAdžadži K., Vysvetlenie básne Mohameda Al-Kádího o Anwaa a hviezdach
<em>Šarh kasidat al-Kádí fi al-Anwaa wa al-Nudžoom</em> (شرح قصيدة محمد
العبدالله القاضي في الأنواء والنجوم) , Január 2014 ISBN 978-603-01-2118-2</p>
<p id="footnote-23">[23] Ibn Kutajbá (b. 828 d. 884 or 889), Kitáb al-Anwa'a, p 74 (Arabské
vydanie pôvodnej knihy z r. 1956 v Indii Hydarabad/Deccan)</p>
<p id="footnote-24">[24] Ibn Kutajbá (b. 828 d. 884 or 889), Kitáb al-Anwa'a, p 74 (Arabské
vydanie pôvodnej knihy z r. 1956 v Indii Hydarabad/Deccan)</p>
<p id="footnote-25">[25] Kunitzsch P. Untersuchungen zur Sternnomenklatur der Araber 1961, No
238b, p. 96</p>
