Съдържание
Индекс 🔎︎

# Solver

Отваря диалоговия прозорец Solver. Тази функция служи за решаване на уравнения с няколко неизвестни и съвкупност от ограничения върху тях чрез методи за решаване на обратни задачи.

За достъп до тази команда...

Изберете Инструменти - Solver.

## Настройки на Solver

Настройките в диалоговия прозорец се запазват до затварянето на документа.

### Целева клетка

Въведете или щракнете върху обръщението към целевата клетка. Това поле приема адреса на клетката, чиято стойност трябва да бъде оптимизирана.

### Оптимизиране към

- Максимум: Опит за решаване на уравнението за максимална стойност на целевата клетка.

- Минимум: Опит за решаване на уравнението за минимална стойност на целевата клетка.

- Стойност на: Опит за решаване на уравнението за доближаване на зададена стойност на целевата клетка.

  Въведете в текстовото поле стойността или обръщение към клетка.

### Променяйки клетките

Въведете диапазона от клетки, които могат да бъдат променяни. Това са променливите на уравненията.

### Гранични условия

Въведете набора от ограничения за математическата задача. Всяко ограничение е представено с обръщение към клетка (променлива), операция и стойност.

- Обръщение към клетка: въведете обръщение към клетката с променливата.

  Щракнете върху бутона „Свиване“, за да свиете или възстановите диалога. Можете да избирате клетки в листа с щракване или плъзгане. Можете ръчно да въведете обръщение към клетки във входното поле.

- Операция: изберете операция от списъка. Използвайте операцията „Двоично“, за да ограничите променливата до 0 или 1. Използвайте операцията „Цяло число“, за да ограничите променливата само до цели стойности (без дробна част).

- Стойност: въведете стойност или обръщение към клетка. Това поле се игнорира, когато операцията е „Двоично“ или „Цяло число“.

- Бутон „Премахване“: щракнете, за да премахнете реда от списъка. Редовете под него ще се преместят нагоре.

Можете да зададете няколко условия за една променлива. Например, в клетката A1 има променлива, което трябва да е цяло число, по-малко от 10. В този случай задайте две гранични условия за A1.

### Настройки

Отваря диалоговия прозорец Настройки на Solver.

Диалоговият прозорец Настройки на Solver ви позволява да избирате измежду различните алгоритми за решаване на линейни и нелинейни задачи и да задавате параметрите им.

### Решаване

Щракнете за решаване на уравнението с текущите настройки. Настройките в диалоговия прозорец се запазват до затварянето на документа.

## За да решавате уравнения със Solver

Целта на процедурата е да се намерят такива стойности на променливите в уравнението, които оптимизират стойността в целевата клетка, наречена също „цел“. Можете да изберете дали стойността в целевата клетка да бъде максимална, минимална или да се доближава до зададена стойност.

Началните стойности на променливите се вмъкват в правоъгълна област от клетки, която въвеждате в полето Променяйки клетките.

Можете да зададете последователност от ограничаващи условия за клетки. Например, можете да укажете, че стойността на една от променливите или клетките не трябва да надвишава друга променлива или конкретна стойност. Можете също да зададете ограничение, че една или повече променливи трябва да бъдат цели числа (без дробна част) или двоични стойности (само 0 или 1).

## Използване на нелинейни алгоритми за решаване

Независимо дали ще използвате DEPS или SCO, първо изберете Инструменти - Solver и задайте клетката, която да бъде оптимизирана, желаната посока (минимизиране или максимизиране) и клетките, които да се променят за достигане на целта. След това изберете „Настройки“, задайте метода на решаване и – ако е необходимо – настройте необходимите параметри.

Можете да зададете и списък от ограничения, за да ограничите възможния диапазон на решенията или да понижите приоритета на определени условия. При еволюционните методи на решаване DEPS и SCO тези ограничения също така определят границите на променливите на задачата. Заради стохастичния характер на алгоритмите е много препоръчително да се възползвате от това и да зададете горна (а ако е изключено „Променливите са неотрицателни“ – и долна) граница на всички променливи. Не е необходимо те да бъдат близо до действителното решение (което вероятно е неизвестно), но трябва да дават груба представа за очаквания размер (например 0 ≤ v ≤ 1 или -1000000 ≤ v ≤ 1000000).

Границите се указват чрез избиране на една или повече променливи (като диапазон) от лявата страна и въвеждане на числова стойност (не клетка или формула) отдясно. По същия начин можете да укажете за една или повече променливи, че са цели числа или 0 или 1.

Теми, свързани с показаната

Настройки на Solver

Настройки на алгоритмите за решаване

Уикистраница за решателите и алгоритмите им