# Anpassa &kstars;

## Ange geografisk plats

Här är en skärmbild av fönstret Ange geografisk plats: Ändra geografisk plats Fönstret Ange plats

Det finns en lista med över 3400 fördefinierade städer tillgänglig att välja bland. Du ställer in din plats genom att markera en stad i listan. Varje stad representeras på världskartan som en liten punkt, och när en stad markeras i listan, visas ett rött hårkors på dess plats på kartan.

Det är inte praktiskt att leta igenom hela listan med 3400 platser efter en särskild stad. För att göra sökning enklare, kan listan filtreras genom att skriva in text i rutorna under kartan. På skärmbilden visas till exempel texten `A` i rutan Stadsfilter, medan `Te` har skrivits in i rutan Regionfilter, och `USA` finns i rutan Landsfilter. Observera att alla städer som visas i listan har stad, region och land som börjar med filtersträngarna som matats in, och att meddelandet under filterrutorna anger att 6 städer matchar filtren. Observera också att punkter på kartan som motsvarar de sex städerna har färgats vita, medan de som inte stämmer in förblir grå.

Listan kan också filtreras genom placering på kartan. Genom att klicka var som helst på världskartan visas bara de städer som ligger inom två grader från den klickade platsen. För närvarande kan du söka enligt namn eller plats, men inte båda samtidigt. Med andra ord, när du klickar på kartan ignoreras namnfiltren, och tvärtom.

Information om longitud, latitud och tidszon för platsen som för närvarande är vald visas i rutorna längst ner i fönstret. Om du anser att något av dessa värden är felaktigt, kan du ändra dem och trycka på knappen + (Lägg till stad) för att lagra din egen version av platsen. Du kan också definiera en helt ny plats genom att trycka på knappen Rensa fält och skriva in data för den nya platsen. Observera att alla fält utom Region: och Land: måste fyllas i innan den nya platsen kan läggas till i listan. &kstars; läser automatiskt in dina egna platser för alla framtida sessioner. Observera att för närvarande är det enda sättet att ta bort en egen plats, att ta bort motsvarande rad från filen `kstars/mycities.dat` i katalogen ``qtpaths` `--paths GenericDataLocation`` .

Om du lägger till egna platser (eller ändrar befintliga), skicka gärna filen `mycities.dat` så att vi kan lägga till dina platser i huvudlistan.

## Ställa in tiden

När &kstars; startar, ställs tiden in enligt datorns systemklocka, och &kstars; klocka går för att motsvara den verkliga tiden. Om du vill stoppa klockan, välj menyalternativet Tid Stoppa klockan, eller klicka helt enkelt på ikonen Stoppa klockan i verktygsraden. Du kan få klockan att gå snabbare eller långsammare än normalt, eller till och med få den att gå baklänges, med tidsstegsrutan i verktygsraden. Den här rutan har två uppsättningar uppåt- och neråtknappar. Den första stegar genom alla 83 tillgängliga tidssteg, en i taget. Den andra hoppar till nästa högre (eller lägre) tidsenhet, vilket låter dig snabbare göra stora ändringar i tidssteget.

Du kan ställa in tid och datum genom att välja menyalternativet Tid Ställ in tid..., eller genom att klicka på ikonen Tid i verktygsraden. Fönstret Ställ in tid använder &kde;:s vanliga datumväljarkomponent, tillsammans med en nummerruta för att ange timmar och minuter. Om du vill synkronisera simuleringstiden till den aktuella datortiden, välj bara Ställ in tid till aktuell i menyn Tid.

&kstars; kan hantera mycket avlägsna datum bortom de vanliga gränserna som orsakas av QDate. För närvarande kan du ställa in datum mellan åren -100000 och +100000. Vi kanske utökar det här området ytterligare i framtida utgåvor. Var dock medveten om att noggrannheten hos simuleringen blir mer och mer försämrad ju avlägsnare datum som betraktas. Det är särskilt sant för positioner hos solsystemets kroppar.

## Fönstret Anpassa &kstars;

Fönstret Anpassa &kstars; låter dig ändra en stor mängd visningsalternativ.Du kan komma åt fönstret med skiftnyckel ikonen i verktygsraden, eller genom att välja Inställningar Anpassa &kstars;.... Fönstret visas nedan: Anpassa - &kstars; fönster Anpassa - &kstars; fönster

Fönstret Anpassa - &kstars; är uppdelat i 14 sidor: Kataloger, Solsystemet, Satelliter, Supernovor, Hjälplinjer, Terräng, Överlagrade bilder, Färger, FITS, INDI, Ekos, Xplanet,Avancerat och Utvecklare.

På sidan Kataloger går det att bestämma flera egenskaper rörande visning av kataloger över stjärnor och avlägsna himmelsobjekt.

På sidan Solsystem kan du ange om solen, månen, planeterna, kometer och asteroider visas.

Sidan Satelliter låter dig ställa in visningsalternativ för satelliter.

Sidan Supernovor låter dig hantera hur supernovor visas av &kstars;

Sidan Hjälplinjer låter dig välja om annat än objekt visas (t.ex. stjärnbildslinjer, stjärnbildsnamn, vintergatans kontur).

- Det är möjligt att välja en Himmelskultur: för stjärnbildslinjerna och namnen på den här sidan. Den nuvarande versionen av &kstars; inkluderar data för mer en ett dussin himmelskulturer.

Sidan Terräng låter dig ställa in terräng eller landskapsbild och anpassa dess uppsnabbningsalternativ.

Sidan Överlagrade bilder låter dig lägga till och hantera egna bilder som visas på himmelskartan.

Sidan Färger låter dig ange färgschemat, och definiera egna färgscheman.

För en detaljerad förklaring av alternativen på sidan FITS, se avsnittet Anpassa FITS.

För en detaljerad förklaring av alternativen på sidan INDI, se avsnittet Anpassa INDI.

För en detaljerad förklaring av Ekos astrofotograferingssvit, se avsnittet om Ekos i den här handboken.

Sidan Xplanet tillhandahåller finkorning kontroll av Xplanet solsystemåtergivning (måste installeras separat).

Sidan Avancerat tillhandahåller detaljstyrning av det subtilare beteendet hos &kstars;.

Sidan Utvecklare låter dig aktivera eller inaktivera några alternativ som är mest användbara för utvecklare eller för personer som vill hjälpa till att felsöka problem. För närvarande möjliggör de lagring av bilder under Ekos automatiska fokusering, guidning och inrikning.

## Kataloger

Katalogfönstret Katalogfönstret

På sidan Kataloger går det att ställa in vilka objektkataloger som visas av &kstars;, samt hur mycket information som du vill ska inkluderas på himmelskartan. Normalt ingår ~300 000 namngivna och icke-namngivna stjärnor upp till magnitud 8 i &kstars;. För avlägsna himmelsobjekt är katalogen som ingår den Nya allmänna katalogen (NGC) inklusive Indexkatalogen (IC) och Messier-katalogen.

Den nya allmänna katalogen (New General Catalog) över nebulosor och stjärnhopar (förkortad som NGC) är en katalog med 7 840 avlägsna himmelsobjekt.

Indexkatalogen (Index Catalog) över nebulosor och stjärnhopar (förkortad som IC) fungerar som bilaga till NGC, och innehåller ytterligare 5 386 objekt, tillsammans kallade IC-objekten.

Du kan installera nya kataloger genom att använda &kstars; tilläggsinstallation. Den går att visa genom att använda menyalternativet Data Ladda ner ny data.... Det går att välja bland en lista över kataloger, inklusive (men inte begränsat till):

- Steinicke NGC/IC-katalogen: En fullständigare NGC/IC-katalog.

- Abell-katalogen över planetära nebulosor: En katalog över 86 planetära nebulosor. Den maximala magnituden representeras av Abell 47, som har värdet 19,5.

- Sharpless HII-områdeskatalogen: Sharpless-katalogen (Sh2) över HII-områden (diffusa nebulosor).

- Hickson kompakta grupper: En katalog som består av 99 kompakta grupper av galaxer.

- Tycho-2 stjärnkatalog: En katalog över mer än 2,5 miljoner av de ljusstarkaste stjärnorna. Den innehåller stjärnor med magnitudvärden från 8,0 till 12,5.

- USNO NOMAD-katalogen: En katalog över omkring 100 miljoner stjärnor med magnituder från 12,5 till 16,5. Observera att den kräver att Tycho-2 har installerats.

Det följande är en översikt av katalogerna i &kstars;:

## Stjärnkataloger

Namn | Förkortning | Antal objekt | Magnitud | Tillägg | Standard
Standardkatalog | Standard | ~300,000 | Upp till magnitud 8 | Nej | Ja
Tycho-2 | Tycho-2 | mer än 2,5 miljoner | 8,0 - 12,5 | Ja | Nej
Sammanslagen astronomisk datamängd från Amerikanska marinens observatorium | USNO NOMAD | 100 miljoner | 12,5 - 16,5 | Ja | Nej

## Kataloger över avlägsna himmelsobjekt

Namn | Förkortning | Antal objekt | Magnitud | Tillägg | Standard
Nya allmänna katalogen (New General Catalog) över nebulosor och stjärnhopar (OpenNGC) | NGC | 7,840 | - | Nej | Ja
Steinicke NGC/IC | - | - | - | Ja | Nej
Abell-katalogen över planetära nebulosor | - | 86 | Upp till magnitud 19,5 | Ja | Nej
Sharpless HII-områdeskatalogen | Sh2 | - | - | Ja | Nej
Hickson kompakta grupper | - | 99 | - | Ja | Nej

En möjligtvis mer uppdaterad listning finns i dokumentationen över katalogarkiv.

Rutan Stjärnor låter dig hantera hur stjärnor visas i &kstars;. Du kan välja att se stjärnor eller ej genom att markera kryssrutan Stjärnkataloger. Om du markerar den, blir flera alternativ aktiverade. Därigenom kan du ställa in hur många stjärnor ritas på kartan med skjutreglaget Stjärntäthet. Du kan också anpassa &kstars; för att visa stjärnnamn och stjärnors magnituder eller inte. Stjärnornas namn visas intill ljusstarka stjärnor. För att visa beteckningar för svagare stjärnor, öka skjutreglaget Beteckningstäthet.

Under stjärnrutan, hanterar rutan Avlägsna himmelsobjekt visning av flera objektkataloger över annat än stjärnor. Du kan ändra visning av avlägsna himmelsobjekt och styra visning av deras namn och magnituder. Normalt inkluderar listan över avlägsna himmelsobjekt Messier-, NGC- och IC-katalogerna. Tilläggskataloger är tillgängliga via menyalternativet Data Ladda ner ny data... där du kan ladda ner kataloger som tillhandahålls av &kstars;-gruppen och gemenskapen via katalogpaketeringsarkivet. Skjutreglaget Minimal zoom för avlägsna himmelsobjekt styr den minimala zoomnivån då avlägsna himmelsobjekt visas. Att öka den minimala zoomnivån kan ge prestandaförbättringar vid panorering av den utzoomade himmelskartan. Skjutreglaget Lagringsprocent för avlägsna himmelsobjekt reglerar hur mycket av huvudkatalogen över avlägsna himmelsobjekt hålls i minnet. Om du råkar ut för minnesproblem med stora kataloger, försök minska procentvärdet. Skjutreglaget Beteckningstäthet styr den skenbara tätheten av beteckningar för avlägsna himmelsobjekt. Om beteckningar börjar överlappas och himmelskartan börjar se för trång ut, försök finjustera alternativet. Svag gräns reglerar upp till vilken magnitud objekt visas på himmelskartan (större magnitud är svagare). Om Visa objekt av okänd magnitud är markerad, visas alltid objekt med okänd magnitud.

Följande avsnitt beskriver i detalj hur kataloger över avlägsna himmelsobjekt fungerar i &kstars; och hur de hanteras.

### Katalogdatabasen över avlägsna himmelsobjekt

Det här avsnittet har målet att introducera &kstars; katalogdatabas i enkla men tekniska termer. Det går att hoppa över utan att sakna något viktigt, men hjälper till att förstå hur man hanterar och skapar (egna) kataloger.

Kataloger över avlägsna himmelsobjekt i &kstars; är bara SQL-databastabeller (sqlite3). Varje katalog representeras av sin egen tabell, som innehåller alla dess objekt och en post i en metadatatabell över kataloger. Dessutom kan kataloger importeras till eller exporteras från fristående databasfiler.

Varje objekt har de vanliga egenskaperna som namn och koordinater, men har dessutom två identifierare. Den första identifieraren är den unika identifieraren för det specifika objektet och beräknas genom att skapa ett kondensat av alla objektfält tillsammans med katalogidentifieraren. Eftersom objekt kan finnas i flera kataloger har varje objekt en ytterligare objekt-identifierare (OID) som identifierar det fysiska objektet och kan delas av flera objekt i olika kataloger.

För att snabba upp objektuppslagning sammanfogas alla aktiverade kataloger i en huvudtabell. Varje katalog har ett prioritetsnummer och om flera objekt med samma OID finns, läses det från katalogen med högst prioritet in. Objekten från huvudkatalogen ritas sedan på himmeln och är allmänt tillgängliga i &kstars;.

För närvarande stöds att duplicera om (att tilldela OID:er) bara av bearbetningen i katalogpaketeringsarkivet. Målet med verktygskedjan är att bygga kataloger reproducerbart i en homogen miljö. Varje katalog implementeras som en Python-modul och tillhandahåller standardmetoder för att hämta data, tolka den och hitta dubbletter i andra kataloger. Alla nerladdningsbara kataloger implementeras på det här sättet. Om du vill göra en egen katalog tillgänglig i &kstars;, rekommenderas att implementera den som ett paket i arkivet. Bearbetningen som tillhandahålls där är så flexibel att den också bör fungera för dig. För mer information om hur man gör det, se katalogarkivets dokumentation. Om du inte är bekant med programmering i Python kan du begära att en katalog läggs till genom att göra en anmälan i arkivet eller kontakta underhållsansvariga. &kstars; tillhandahåller också möjlighet att skapa egna kataloger genom att mata in data manuellt eller importera CSV-tabeller, men de är inte så flexibla och erbjuder ingen möjlighet att duplicera om.

### Grafiskt användargränssnitt för kataloghantering

Det grafiska användargränssnittet för kataloghantering nås via menyalternativet Data Hantera kataloger över avlägsna himmelsobjekt... och visas nedan. Hantering av avlägsna himmelsobjekt Gränssnittet för kataloghantering av avlägsna himmelsobjekt

Gränssnittet för kataloghantering av avlägsna himmelsobjekt

Till vänster visas en lista över kataloger. I listan kan du läsa av katalogernas nyckelegenskaper, inklusive om en katalog är aktiverad, vad dess identifierare är och vad dess namn är. Kolumnen Ändringsbar anger om katalogen kan redigeras eller inte. Kataloger som har laddats ner från katalogarkivet via menyalternativet Data Ladda ner ny data... är oftast inte ändringsbara, medan användarkataloger är det. Du kan alltid Duplicera en katalog för att göra den ändringsbar.

Knapparna i övre högra hörnet låter dig lägga till kataloger i databasen.

Importera katalog...

- Importera en katalog på formatet `.kscat` från en fil.

  Det görs oftast för att prova nya versioner av kataloger som inte ännu har kommit till den vanliga nerladdningsservern.

Du kan lägga till, ta bort, ändra och utforska kataloger med knapparna i den nedre högra hörnet. Deras åtgärder gäller alltid katalogen som för närvarande är markerad (den markerade raden till vänster).

Skapa katalog...

- Skapa en ny katalog. Se create_catalog.

Aktivera / Inaktivera

- Aktivera eller inaktivera en katalog.

  Det reflekteras på himmelskartan när det grafiska användargränssnittet för kataloghantering stängs.

Ta bort

- Ta bort en katalog från katalogdatabasen.

  Det reflekteras på himmelskartan när det grafiska användargränssnittet för kataloghantering stängs.

Exportera...

- Exportera en katalog till en `.kscat`-fil.

  Den resulterande filen kan importeras med Importera katalog...

Duplicera...

- Gör en exakt kopia av katalogen och infoga den i databasen.

  Det är användbart om du önskar göra ändringar av en icke ändringsbar katalog.

  Observera dock att det inte är det rekommenderade sättet att ändra kataloger som tillhandahålls av katalogpaketeringsarkivet dvs. katalogerna nerladdade via menyalternativet Data Ladda ner ny data....

Färger

- Visa katalogens färgeditor (se catalog_colors).

  Visa en dialogruta som låter dig ställa in färgerna som objekt från den markerade katalogen visas med för varje färgschema.

Mer...

- Visa katalogens informationsdialogruta (se catalog_details).

  Där kan du se katalogens innehåll, samt viss ytterligare metainformation. Bland annat kan du också redigera innehållet (om den är ändringsbar).

### Skapar en ny katalog

Dialogruta för skapa katalog Dialogruta för skapa katalog.

Dialogrutan nås via det grafiska användargränssnittet för kataloghantering (se catalog_gui). Fältet Identifierare: väljs automatiskt, men kan ändras. Fältet Färg: ställer in vilken färg objekten i katalogen visas med. Alla andra värden är valfria eller har rimliga förvalda värden. Du kan naturligtvis ändra de här värdena vid ett senare tillfälle.

När Ok klickas, läggs en tom katalog med metadata inmatad i dialogrutan till i databasen, och kan sedan fyllas med objekt (se catalog_details och csv_import).

### Katalogens färgeditor

Katalogens färgeditor Katalogens färgeditor.

Dialogrutan nås via det grafiska användargränssnittet för kataloghantering (se catalog_gui). Varje knapp representerar färgen som objektet ritas med för ett specifikt färgschema. Att klicka på en knapp låter dig välja en färg med en färgväljare. Knapparnas färger initieras med förvalda färger från katalogspecifikationen. Färgen "förval" är den färg som väljes för katalogen om ingen färg är inställd för ett färgschema.

### Dialogruta med kataloginformation

Dialogruta med kataloginformation Dialogrutan med kataloginformation.

Dialogrutan nås via det grafiska användargränssnittet för kataloghantering (se catalog_gui). I övre vänstra hörnet visas katalogens metadata. Till höger visas en tabell över alla objekt i katalogen. Sökraden ovanför tabellen filtrera objekt enligt namn. Att dubbelklicka på en rad visar dialogrutan med objektinformation (se tool-details).

Att markera en rad aktiverar menyn Objekt till vänster. Att markera flera rader utför åtgärden för ett objekt med varje markerat objekt.

Redigera...

- Redigera katalogobjektet (se add_object).

Ta bort

- Tar bort objektet från katalogen.

Under Objekt, är de allmänna katalogalternativen placerade.

Redigera metainformation för katalog...

- Redigera katalogens metadata som visas uppe till vänster. Det visar dialogrutan som beskrivs i create_catalog.

Lägg till objekt...

- Lägg till ett objekt i katalogen (se add_object).

Importera CSV...

- Importera objekt från ett tabelliknande textformat (csv, tsv, etc...) till katalogen (se csv_import).

#### Lägga till eller redigera objekt

Dialogruta för att lägga till eller redigera avlägsna himmelsobjekt Dialogruta för att lägga till eller redigera avlägsna himmelsobjekt

Dialogrutan gör det möjligt att skapa eller redigera ett avlägset himmelsobjekt. Rutan Grundläggande innehåller fält som måste fyllas i.

Namn:

- Namnet på objektet som visas på himlen.

Typ:

- Objektets typ.

RA / Dek (°, J2000):

- Objektets koordinater i grader och i förhållande till epoken J2000.

Skenbar magnitud:

- Objektets skenbara magnitud.

Rutan Valfritt innehåller datafält som är valfria. De är tilldelade förvalda värden och kan lämnas utan ändring.

Rutan Storleksinformation i bågminuter. Objektet är modellerat som en ellips som beskrivs med sin transversalaxel och konjugataxel.

Rutan Diverse.

Långt namn:

- Ett längre, mer beskrivande, namn.

  Oftast är det långa namnet något i stil med Andromeda Galaxy för objektet M31. Det kan också innehålla alternativa beteckningar och namn i andra kataloger.

Katalogidentifierare:

- En intern katalogidentifierare.

  Exempelvis på skärmbilden ovan kommer objektet från katalogen OpenNGC, där varje rad identifieras med NGCXXXX.

Flöde:

- Objektets flux. Gäller bara radiokällor.

Positionsvinkel (°):

- Om objektet är utökat måste det ha någon orientering på himlen. Positionsvinkeln är vinkeln mellan dess transversalaxel och en rät linje till nordpolen.

#### Importera CSV (och andra liknande format)

Importerar CSV-kataloger Importera CSV-kataloger

Skärmbilden ovan visar CSV-importdialogrutan med förvalt tillstånd. Under inställningarna för rutan Indata kan du ställa in CSV-tolken. Kommentarprefix är tecknet som anger bortkommenterade rader i indata. Avskiljare ska anpassas för att motsvara indata. Oftast är den , eller ;, men andra avskiljare kan förekomma. Slutligen kan du välja att hoppa över ett antal rader i filens början. Markera och läs låter dig välja en CSV-fil att läsa med inställningen ovan. Därefter ser dialogrutan ut som på skärmbilden nedan.

Importera CSV-kataloger, befolkad Importera CSV-kataloger

Uppe till höger kan du välja om koordinaterna uttrycks i grader eller timmar, minuter och sekunder. Rutan Avbildning låter dig avbilda kolumner i CSV-filen till datafält i &kstars;. Att välja Ignorera tilldelar förvalt värde för fältet. Matas egen text in, används den som värde för alla objekt som läses in. Rutan Typavbildning avbildar strängar till objekttyper. Du kan lägga till och ta bort avbildningar genom att klicka på + eller -. När du är klar med avbildningen kan du prova dina inställningar genom att klicka på Förhandsgranska för att läsa några av de första objekten från CSV-filen. Om du är nöjd kan du klicka på Ok för att importera hela katalogen, eller justera inställningarna och förhandsgranska igen. Som referens visas en avbildning för katalogen OpenNGC på skärmbilden nedan.

Importera CSV-kataloger, OpenNGC Importera CSV-kataloger

## Solsystemet

Solsystemfönstret Solsystemfönstret

På sidan Solsystem kan du ange om solen, månen, planeterna, kometer och asteroider visas, och om de större kropparna ritas som färgade cirklar eller verkliga bilder. Du kan också välja om kroppar i solsystemet har tillhörande namnbeteckningar, och styra hur många kometer och asteroider som får beteckningar. Det finns ett alternativ för att automatiskt lägga till ett tillfälligt banspår, så fort en kropp i solsystemet följs, och en annan för att välja om färgen på planetspår tonas bort i himlens bakgrundsfärg.

## Satelliter

Satellitfönstret Satellitfönstret

Sidan Satelliter låter dig ställa in visningsalternativ för satelliter. För det första kan du visa eller dölja satelliter på himmelskartan genom att använda kryssrutan Visa satelliter i rutan Visningsalternativ längst upp. Normalt visas satelliter som små fyllda röda cirklar med en valfri mörkröd namnbeteckning intill. Beteckningarna kan aktiveras eller inaktiveras genom att markera eller avmarkera kryssrutan Visa beteckningar. Den finns under kryssrutan Visa satelliter i rutan Visningsalternativ.

Färgerna på punkterna som representerar satelliter och deras namnbeteckningar kan enkelt anpassas genom att använda sidan Färger i samma fönster, Anpassa - &kstars;. Dessutom kan satelliter ritas precis som vanliga stjärnor genom att markera kryssrutan Rita satelliter som stjärnor. För att bara visa satelliter synliga från den aktuella geografiska platsen och tiden, markera Visa bara synliga satelliter.

&kstars; kan visa konstgjorda satelliter från många fördefinierade grupper. Sålunda kan du välja att visa en särskild grupp, flera grupper eller partiellt markera delgrupper. En lista av individuella satelliter visas under varje grupp. För att markera alla satelliter i en grupp måste gruppens kryssruta markeras. Du kan också bara markera intressanta satelliter i varje grupp. Satelliternas omloppselement kan uppdateras via Internet genom att klicka på knappen Uppdatera TLE-värden. Ett annat sätt att uppdatera satelliters omloppselement är att använda menyalternativet Data Uppdatera Uppdatera satelliters omloppselement. Om du känner till namnet på en önskad satellit kan du använda metoden för att söka efter satelliter som &kstars; tillhandahåller. Satellitens namn ska skrivas in i textrutan Sök efter satelliter för att reducera listan till enbart de bästa träffarna.

Du kan lägga till nya satelliter till &kstars; standarduppsättning av satelliter genom att redigera filen `kstars/data/satellites.dat`. Eftersom varje rad i filen är en satellitgrupp måste en ny post för din önskade satellitgrupp läggas till. En post ska ha följande format: `Gruppnamn;lokalt filnamn;webbadress`, exempelvis `Iridium;iridium.tle;https://celestrak.com/NORAD/elements/iridium.txt`.

## Supernovor

Supernovafönstret Supernovafönstret

Sidan Supernovor låter dig bestämma om supernovor visas eller inte genom att markera kryssrutan Visa supernovor. Normal visas supernovor som små ljusorange plustecken, +. Liksom för satelliter kan supernovornas färg enkelt anpassas genom att använda sidan Färger.

Du kan ställa in magnitudgräns för att visa en supernova samt magnitudgräns för larm om supernovor genom att använda nummerrutorna. Den begränsande magnituden är den svagaste skenbara magnituden för ett himmelsobjekt som är synligt med blotta ögat eller ett teleskop.

Listan med senaste supernovorna kan uppdateras via menyalternativet Data Uppdatera Uppdatera senaste supernovadata.

## Hjälplinjer

Hjälplinjefönstret Hjälplinjefönstret

Sidan Hjälplinjer låter dig välja om annat än objekt visas (t.ex. stjärnbildslinjer, stjärnbildsnamn, vintergatans kontur, himmelsekvatorn, ekliptikan, horisontlinjen och ogenomskinlig mark). Du kan också välja en himmelskultur om du vill se latinska stjärnbildsnamn, standardiserade IAU-förkortningar med tre bokstäver, eller svenska namn.

## Terräng

Terrängfönstret Terrängfönstret

Sidan Terräng låter dig ställa in om terrängbilden (landskapsbilden) visas på himmelskartan.

Användaren är ansvarig för att skapa en delvis genomskinlig bild, som överlagras på himmelskartan. Bilden måste ha genomskinliga områden som användaren skapar för att låta himmelskartan synas, och ogenomskinliga områden som representerar träden, byggnaderna, och landskapet omkring teleskopet. Ett särskilt format krävs, och det innebär en betydande ansträngning. Det finns många resurser på webben som förklarar hur det görs för Stellarium. Detaljerna för att skapa bilden är likadana.

Ursprungligen tar användaren en fullständigt sfärisk bild med ekvirektangulär projektion ungefär från samma synvinkel som teleskopet har. Den sortens bild kan tas med Googles kamera-app, eller Googles YouTube-app på iPhone, och troligen med många andra kamera-appar. Användaren måste sedan redigera den resulterande bilden så att himlen raderas och görs genomskinlig, och spara den som en PNG-fil. Slutligen måste användaren bestämma var norr är på bilden, så att den slutligen kan riktas in med himmelskartan. När allt det är gjort, kan himmelskartan simulera den lokala himlen, inklusive lokal terräng.

När bilden väl är skapad, är det möjligt att ladda upp den på sidan Terräng och ställa in värdet på azimutkorrektionen (i grader) som låter användaren rotera vyn så att norr på himmelskartan är inriktad med norr på bilden.

Dessutom kan vissa uppsnabbningsalternativ ställas in för att uppnå bästa användarupplevelse när terrängen återges på himmelskartan.

Du kan stänga av eller sätta på överlagrad terräng med snabbtangenten &Ctrl;&Shift;T och menyalternativet Visa Visa terräng.

## Överlagrade bilder

Överlagrade bilder på himmelskartan Överlagrade bilder på himmelskartan

Överlagrade bilder är egna bilder (vanligtvis `.jpg`) som återges på himmelskartan över stjärnor och andra himmelsobjekt, men under terrängen. Bilderna läggs till av dig, användaren, en sorts personlig himmelskatalog. Om de är rätt inställda kan de personliga bilderna visas nästan perfekt inriktade med andra objekt på himlen.

Fönstret Överlagrade bilder Fönstret Överlagrade bilder

Sidan Överlagrade bilder låter dig ändra inställning av om överlagrade bilder ska visas på himmelskartan, och hjälper dig att lägga till dem i systemet. Bilden i början av det här avsnittet visar himmelskartan med överlagrade bilder aktiverade och några överlagrade bilder inlästa.

Varje gång det startas, letar &kstars; efter nya överlagrade bilder i en speciell katalog, parallell med loggkatalogen, som heter `imageOverlays`. På Linux finns den i `~/.local/share/kstars/imageOverlays`. Den exakta platsen på systemet kan visas genom att klicka på knappen Överlagringskatalog nära överdelen av inställningssidan Bildöverlagringar som visas överst i det här avsnittet. För att börja, lägg till bilder i katalogen. Av prestandaskäl ska det helst inte vara stora filer, men troligen är bilder med bredden 1000 eller 2000 inga problem. För att lägga till ytterligare bilder i framtiden, lägg till dem i samma katalog och klicka på uppdateringsknappen eller starta om &kstars;. För att ta bord överlagrade bilder, ta bort dem från katalogen och klicka på uppdateringsknappen eller starta om &kstars;.

Starta &kstars; när du har bilder i katalogen `imageOverlays`. Om du sedan går till inställningssidan Bildöverlagringar, ska du se de nya filerna listade i tabellen. De nya bilderna visar status Obehandlad. Endast bilder vars status är Ok visas på himmelskartan. Det beror på att &kstars; måste känna till bildernas plats på himlen, storlek och orientering innan de kan visas. För att ändra status till Ok måste du utföra lösning av astrobilder med bilderna eller lägga till den nödvändiga informationen manuellt: se nedan.

För att förbereda dina bilder för visning måste du utföra lösning av astrobilder med bilderna (endast en gång). För att göra det, välj en bild i tabellen, klicka på filnamnet och klicka sedan på Lös under tabellen. Knappens beteckning ska då ändras till Avbryt medan lösningen pågår, och när den är klar visa de lösta parametrarna i tabellen och ändra status till Ok. Informationen från en lyckad lösning av astrobilder lagras i användardatabasen så att lösningen inte behöver göras om. Den lösta bilden bör från och med nu visas på rätt plats på himmelskartan. Du kan lösa flera bilder med en enda operation genom att klicka på den första bildens filnamn, sedan hålla nere &Shift;-tangenten och klicka på ett annat filnamn. Alla bildfiler mellan filnamnen markeras då. Klicka sedan på Lös för att försöka lösa dem alla. &kstars; försöker dock inte lösa bilder vars status är Ok, utan hoppar över bilderna. (Om du vill lösa om bilder med status Ok ändra då manuellt deras status till Obehandlad och klicka på Lös). Det är möjligt att, om du väljer flera bilder, vissa inte kan lösas med lyckat resultat.

Lösning av astrobilder för bilderna kan ibland vara svårt. Det beror på att systemet för närvarande inte har någon information om skala eller position att titta på, och därför är det en blind lösning. För att förbättra chansen att lyckas, kan en ungefärlig centrerad himmelsposition för RA/Dek anges i kolumnerna RA och Dek för raden du försöker lösa. Du kan också lägga till en bildskala, i bågsekunder per bildpunkt. Du kan lägga till en förvald skala till höger om knappen Lös i rutan märkt Förvald b-s/bildpunkt så att alla lösningsförsök använder skalan som förval. Du kan också lägga till en skala direkt i tabellens rad och kolumn, vilket bortser från det förvalda värdet. Du kan välja vilken profil i StellarSolver som lösningsverktyget använder (profilerna kan redigeras under Ekos inriktningsflik). Slutligen kan du justera lösningsverktygets Tidsgräns i sekunder.

Om du har problematiska bilder som inte går att lösa kan du ändå visa dem genom att manuellt mata in värdena (som lösningsverktyget inte hittade) i tabellen. De är inställningarna för RA, Dek, bågsekund-per-bildpunkt, orienteringsvinkel och öster-till-höger (eller väster-till-höger). När du har gjort det kan du sedan ändra status till Ok så sparar &kstars; värdena i användardatabasen som om de hade lösts automatiskt.

Det finns några fler kontroller på inställningssidan Bildöverlagringar. Kryssrutan Visa överlagrade bilder längst upp på sidan aktiverar eller inaktiverar funktionen: det vill säga väljer om några överlagrade bilder visas på himmelskartan eller inte.

Rutan Maximal bilddimension låter dig variera den maximala bilddimensionen som används för bilder. Det vill säga, om du lägger bilder som är till exempel 5000 bildpunkter breda i katalogen `imageOverlays`, men inmatningsrutans värde är 1000, så kommer bilderna med 5000 bildpunkter att läsas in, men sedan samplas ner till 1000 bildpunkters bredd före visning. Det görs för att minska funktionens minnesåtgång och processoranvändning. Det vore effektivare att lägga till bildfiler med önskad bildbredd.

Kryssrutan Centrera himmelskartan på markering låter dig enkelt navigera till de överlagrade bilderna utan att direkt manipulera himmelskartan. Med det aktiverat markerar du en rad i överlagringstabellen (t.ex. genom att klicka på filnamnsfältet) så flyttas himmelskartan till den bilden om bildens status är Ok. Vid det tillfället kan du gå från en bild till nästa med tangentbordskommandona uppåtpil/neråtpil.

## Färger

Färgfönstret Färgfönstret

Sidan Färger låter dig ange färgschemat, och definiera egna färgscheman. Fliken är uppdelad i två rutor:

Den vänstra rutan visar en lista på alla objekt med justerbara färger som visas. Klicka på något objekt för att visa ett färgväljarfönster för att justera dess färg. Under listan finns kombinationsrutan Läge för stjärnfärger. Normalt ritar &kstars; stjärnor med en realistisk färgton enligt stjärnans spektralklass. Men du kan också välja att rita stjärnorna som ifyllda vita, svarta eller röda cirklar. Om du använder realistiska stjärnfärger, kan du välja mättnadsnivån för stjärnfärgerna med rutan Intensitet för stjärnfärger:.

Den högra rutan visar definierade färgscheman. Det finns fyra fördefinierade scheman: Förvalda färger, Stjärnkarta med svarta stjärnor på en vit bakgrund, Nattseende, som bara använder röda färgtoner för att skydda ditt mörkerseende, och Natt utan måne, ett mer realistiskt mörkt tema. Dessutom kan du spara den nuvarande färginställningen som ett eget schema, genom att klicka på knappen Spara som.... Den frågar dig efter ett namn på det nya schemat, och därefter syns ditt schema i alla framtida &kstars;-sessioner. För att ta bort ett eget schema, markerad det helt enkelt i listan, och tryck på knappen Ta bort.

## FITS

FITS-fönstret FITS-fönstret

FITS (Flexible Image Transport System) är en populär öppen standard för lagring, överföring och behandling av digital data. För detaljerad information, kan man referera till motsvarande Wikipedia-artikel. Sidan låter dig anpassa presentation och behandling av FITS-data i &kstars;.

Den vänstra panelen är till för att anpassa själva FITS-visningen.

Markera alternativet Använd FITS-visning om du automatiskt vill visa mottagna bilder i FITS-visningen.

Alternativet Enstaka förhandsgranskningsflik är till för att visa alla tagna FITS-bilder under en enda flik istället för flera flikar per bild. Alternativet Tagna i ett enda fönster är till för att visa alla tagna FITS-bilder från alla kameror i ett enda FITS-visningsfönster istället för ett dedicerat fönster för varje kamera. Alternativet Öppna i ett enda fönster är till för att visa öppnade FITS-bilder i ett enda FITS-visningsfönster istället för ett dedicerat fönster för varje fil, och alternativet Oberoende fönster är till för att göra FITS-visningsfönstret oberoende av &kstars;.

Den högra panelen listar behandlingsalternativ. Alternativet Automatisk utsträckning är till för att alltid sträcka ut bilder i FITS-visningen, Resursbegränsningsläge är till för att aktivera resursbegränsning för att stänga av alla resurskrävande åtgärder, närmare bestämt Automatisk Bayer-borttagning (Bayer-borttagning utförs inte, bara gråskalebilder visas), Automatiskt världskoordinatsystem (Världskoordinatdata behandlas inte. Himmelskoordinater avbildas på bildkoordinater. Ekvatoriella linjer, objektidentifiering och teleskopförflyttning inom en bild är inaktiverade), och Tredimensionell kub (RGB-bilder behandlas inte, bara gråskalebilder visas). Det går också att stänga av vissa av de resurskrävande åtgärderna separat.

## INDI

INDI-fönstret INDI-fönstret

För en detaljerad förklaring av alternativen på sidan INDI, se avsnittet Anpassa INDI.

## Ekos

Ekosfönstret Ekosfönstret

Ekos är en astrofotograferingssvit, en fullständig lösning för astrofotografering som kan kontrollera alla INDI-enheter inklusive ett stort antal av teleskop, CCD:er, digitala spegelreflexkameror, fokuseringsutrustningar, filter med mera. Ekos stöder följning med hög noggrannhet genom att använda astrometrilösare på nätet eller lokalt, har möjlighet till autofokus och automatisk guidning, samt tagning av enstaka eller flera bilder med den kraftfulla, inbyggda, sekvenshanteraren. För en detaljerad förklaring av Ekos, se avsnittet om Ekos i den här handboken.

## Xplanet

Xplanet-fönstret Xplanet-fönstret

Xplanet (måste installeras separat) är ett verktyg för återgivning av ytan på planeter i solsystemet. Sidan låter dig ställa in presentation och behandling av data från Xplanet i &kstars;.

## Avancerat

Fönstret Avancerat Fönstret Avancerat

Sidan Avancerat tillhandahåller detaljstyrning av det subtilare beteendet hos &kstars;.

Kryssrutan Korrigera för atmosfärisk refraktion styr om positioner för objekt korrigeras för atmosfärseffekter. Eftersom atmosfären är ett sfäriskt skal, böjs ljus från yttre rymden när det passerar genom atmosfären till våra teleskop eller ögon på jordytan. Effekten är störst för objekt nära horisonten, och ändrar faktiskt beräknad upp- eller nergångstid för objekt med några minuter. I själva verket, när du ser en solnedgång är solens verkliga position redan en bra bit under horisonten, men atmosfärens refraktion gör att det verkar som om solen fortfarande syns på himlen. Observera att atmosfärisk refraktion aldrig används med ekvatoriella koordinater.

Kryssrutan Använd animerad panorering styr hur skärmen ändras när ett nytt fokus väljs på kartan. Normalt ser du himlen driva, eller panorera, till den nya positionen. Om du avmarkerar alternativet, hoppar skärmen omedelbart till positionen för ett nytt fokus.

Om kryssrutan Lägg till beteckning för centrerat objekt är markerad, läggs automatiskt en beteckning till när ett objekt följs av programmet. Beteckningen tas bort när objektet inte längre följs. Observera att du för hand också kan lägga till en beteckning som blir kvar för vilket objekt som helst med dess meny.

Det finns tre tillfällen då &kstars; måste rita om visningen av himlen mycket snabbt: När ett nytt fokus väljs (och Använd animerad panorering är markerad), när himlen dras med musen och när tidssteget är stort. I dessa fall, måste positionerna för alla objekt räknas om så snabbt som möjligt, vilket kan orsaka stor belastning för processorn. Om processorn inte hinner med att hantera beräkningarna, kommer skärmen verka slö eller hoppig. För att mildra detta, döljer &kstars; vissa objekt vid dessa situationer med snabb omritning, under förutsättning att kryssrutan Dölj objekt vid förflyttning är markerat. Tröskeln för tidsskalan då objekt döljs avgörs av rutan Dölj också om tidssteget är större än:. Du kan ange objekt som ska gömmas under Anpassa dolda objekt.

## Utvecklare

Utvecklarfönster Utvecklarfönster

Sidan Utvecklare innehåller några kryssrutor som kan hjälpa till att felsöka problem med &kstars;. Det finns kryssrutor för att spara bilder i loggningskataloger som kan hjälpa till att felsöka problem. Naturligtvis kan lagring av bilder ta upp diskutrymme och bör användas med omtanke.

Bilder som kan sparas är

- alla fokuseringsbilder,

- alla guidningsbilder,

- alla inriktningsbilder, och

- inriktningsbilder där lösning av astrobilder misslyckades.

Bilderna sparas alla i kataloger parallellt med huvudkatalogen för loggning. De finns i kataloger vid namn guide, autofocus, align och align/failed.

## Anpassa skärmen

Det finns flera sätt att ändra skärmen som du vill ha den.

- Välj om informationsrutorna ritas med undermenyn Inställningar Informationsrutor. Dessutom kan du ändra de tre informationsrutorna med musen. Varje ruta har ytterligare rader med data som normalt är dolda. Du kan välja om dessa ytterligare rader ska vara synliga genom att dubbelklicka på en ruta för att rulla upp den. Du kan också ändra plats för en ruta genom att dra den med musen. När en ruta når en fönsterkant, fastnar den vid kanten när fönsterstorleken ändras.

- Välj om verktygsraderna ritas med undermenyn Inställningar Visade verktygsrader. Som de flesta verktygsrader i &kde;, kan de också dras omkring och fästas vid vilken fönsterkant som helst, eller till och med kopplas loss helt från huvudfönstret om de är upplåsta.

- Välj ett annat färgschema med undermenyn Inställningar Färgscheman. Det finns fyra fördefinierade färgscheman, och du kan definiera dina egna i fönstret Anpassa - &kstars;.

- Välj en synfältssymbol med undermenyn Inställningar Synfältssymboler. En synfältssymbol ritas i fönstrets centrum för att ange var skärmen pekar. Olika symboler har olika vinkelstorlek: du kan använda en symbol för att visa vad som skulle synas i ett visst teleskop. Om du till exempel väljer synfältssymbolen 7x35 kikare, ritas en cirkel på skärmen som är 9,2 grader i diameter. Det är synfältet för 7x35 kikare.

  Du kan definiera dina egna synfältssymboler (eller ändra befintliga symboler) med menyalternativet Redigera synfältssymboler..., som startar editorn för synfältssymboler.

  Editorn för synfältssymboler Editorn för synfältssymboler

  Listan med definierade synfältssymboler visas till vänster. Till höger finns knappar för att lägga till nya symboler, redigera den markerade symbolens egenskaper, och ta bort den markerade symbolen från listan. Observera att du till och med kan ändra eller ta bort de fyra fördefinierade symbolerna (om du tar bort alla symboler, återställs de fyra standardsymbolerna nästa gång du startar &kstars;). Under de tre knapparna finns en grafisk förhandsgranskning som visar den markerade symbolen i listan. När knapparna Ny... eller Redigera... klickas, visas fönstret Ny synfältssymbol:

  Ny synfältssymbol Ny synfältssymbol

  Det här fönstret låter dig ändra de fyra egenskaper som definierar en synfältssymbol: namn, storlek, form och färg. Vinkelstorleken för symbolen kan antingen skrivas in direkt i redigeringsrutan Synfält, eller så kan du använda flikarna Okular och Kamera för att beräkna synfältets vinkel, givet inställningen av parametrarna för ditt teleskop och okular, eller teleskop och kamera. De fem tillgängliga formerna är Kvadrat, Cirkel, Hårkors, Måltavla och Halvgenomskinlig cirkel. När du väl har specificerat alla fyra parametrarna, tryck på Ok, så visas symbolen i listan med definierade symboler. Den är också tillgänglig i undermenyn Inställningar Synfältssymboler.

## Justera himmelskartans orientering

Du kan justera olika inställningar för att göra så att himmelskartans orientering motsvarar vad som syns i det optiska instrumentet.

Välj först det koordinatsystem som motsvarar stativet. För ett ekvatorialt monterat instrument, byt till Ekvatoriella koordinater i menyn Visa eller genom att trycka på mellanslagstangenten. Alternativet för att byta mellan koordinatsystemet ska vara Byt till horisontell vy (horisontella koordinater) när det aktuella värdet är ekvatoriella koordinater. För ett altazimut-monterat instrument eller användning av blotta ögat, byt till horisontella koordinater, så att alternativet i menyn Visa blir Byt till stjärnglob (ekvatoriella koordinater). Det ställer in baskoordinatsystemet som används för att återge himmelskartan, och ställer även in referensen för himmelskartans orientering: zenit eller norr.

Om instrumentet använder ett rättvändande prisma, som vanligtvis används på Schmidt-Cassegrain-teleskop och teleskop av refraktortyp, speglas visningen genom okularet horisontellt. Du kan få himmelskartan att matcha det genom att markera alternativet Speglad visning under menyn Visa eller använda tangentkombinationen &Ctrl;&Shift;M.

Därefter, för att rotera himmelskartan fritt kan du hålla ner &Shift;-tangenten och dra musen på himmelskartan. En tillfällig överlagring visas som anger riktningen för norr och zenit vid punkten, och anger vinkeln de har mot vertikalt i motsols riktning. Orienteringarna för zenit och norr uppdateras när du roterar himmelskartan. Att släppa &Shift; eller musknappen stoppar rotationen. När du panorerar himmelskartan eller fokuserar den på olika objekt, behålls rotationen du ställer in som en avvikelse från referensriktningen. Referensriktningen är norr när man använder ekvatoriella koordinater och zenit när man använder horisontella koordinater. Som en påminnelse är referensriktningen solid och ljusare i den tillfälliga överlagringen. Den tillfälliga överlagringen markerar också den östliga riktningen, vilken är medurs från norr om den är speglad eller moturs om den inte är speglad. För de två vanliga orienteringarna upprätt och inverterad kan rotationen ställas in eller återställas med hjälp av undermenyn Visa Himmelskartans orientering. Välj "Norr ner" eller "Zenit ner" som är tillämpligt för att ställa in orienteringen till 180 grader.

Om du observerar visuellt genom ett okular på ett instrument kan du behöva göra några fler korrigeringar. För det vanliga fallet med ett stort Dobsonteleskop (eller mer allmänt ett Newtonbaserat instrument monterad på ett altazimutstativ), är en systematisk tilläggskorrigering till hjälp. Korrigeringen gäller eftersom vi står upprätt när vi använder teleskopet oavsett vinkeln teleskopröret har mot marken. Så när vi flyttar teleskopet i höjd, måste ytterligare en korrigering, beroende på objektets höjd, göras för att få himmelskartan att motsvara genom okularet. Korrigeringen aktiveras genom att välja lämplig "Upprätt observatörskorrigering" i undermenyn Visa Himmelskartans orientering. Korrigeringen beror på vilken sida teleskopets fokuseringsenhet är placerad av tillverkaren. När du observerar precis ovanför horisonten genom okularet, om himlen är på observatörens högra sida (och spegeln till vänster), välj alternativet Upprätt observatörskorrigering, högerhänt. På motsvarande sätt, om himlen är till vänster om observatören, välj alternativet Upprätt observatörskorrigering, vänsterhänt. Korrigeringen är bara meningsfull med metoden Horisontell koordinat och är inaktiverad när ekvatorialkoordinater används.

Slutligen ger vi några exempel på hur man använder inställningarna för olika instrument:

- Observation med blotta ögat: Välj horisontella koordinater och orienteringen Zenit upp med Visa Himmelskartans orientering.

- Kamera på ett ekvatoriellt monterat teleskop: Välj ekvatoriella koordinater och justera orienteringen på himmelskartan så att den motsvarar kameran. Medan stativet pekar på olika delar av himlen, ska orienteringen återges korrekt.

- Användning av kikare: Samma inställningar som observation med blotta ögat

- Okular på ett altazimuth Schmidt-Cassegrain-teleskop med ett rättvändande prisma: Under menyn Visa, välj Speglad visning och Himmelskartans orientering i undermenyn, välj Zenit upp. Slutligen, justera rotationen manuellt för att matcha visningen i okularet enligt vinkeln du använder för det rättvändande prismat.

- Användning av ett RACI sökarteleskop på ett altazimutmonterat teleskop, när man tittar rakt ner i det: Samma inställningar som för att observera med blotta ögat, förutom att du kan behöva justera orienteringen manuellt en gång om du har den monterad i vinkel.

- Med användning av ett RACI-sökarkikare på ett altazimuth-monterat teleskop, titta genom det från sidan: Utöver det ovannämnda, aktivera upprätt observatörskorrigering för lämplig sida.

- Användning av ett genomgående (omvänd vy) sökarteleskop på ett altazimutmonterat teleskop: Välj horisontella koordinater och himmelskartans orientering Zenit ner med undermenyn Visa Himmelskartans orientering.

- Okularet på ett Dobsonteleskop: Välj horisontella koordinater, och i undermenyn Visa Himmelskartans orientering väljer du Zenit ner, aktiverar upprätt observatörskorrigering och väljer lämpligt vänster- eller högerhänt alternativ för teleskopet. Justera sedan orienteringen manuellt en gång för att motsvara teleskopets okular, så bör det hädanefter följas korrekt.

Det är typiskt att använda minst tre olika instrument för astronomisk observation: det blotta ögat, en sökarkikare och ett huvudteleskop. Orienteringen för de tre har olika inställningar och leder ofta till att alla ovannämnda alternativ måste ändras. För att göra det enkelt att justera inställningarna tillsammans tillhandahåller Kstars funktionen Visningar. Funktionen är tillgänglig via menyn Visa Visningar och de alternativ som finns där. Visningen Godycklig är inte en riktig visning, utan alternativet som väljs när himmelskartans orientering ändras manuellt med de tidigare beskrivna alternativen. Resten av visningarna är verkliga visningar. Nya visningar kan läggas till, eller så kan de befintliga visningarna redigeras, tas bort eller ordnas om med alternativet Visa Visningar Redigera visningar.... Om du väljer det öppnas ett fönster för att hantera visningarna:

Dialogruta för att hantera himmelskartans visning Hantera himmelskartans visning

För att ta bort en visning, välj helt enkelt visningen i listan och radera den med knappen Ta bort. För att ändra ordning på visningarna, använd musen för att dra visningen du vill flytta och släp den på dess plats mellan två andra poster. För att redigera en visning, välj visningen i listan och klicka på Redigera.... För att skapa en ny visning, klicka på knappen Ny.... Alternativen Redigera... och Ny... visar ett gränssnitt för visningsredigering:

Dialogruta för att skapa en ny visning eller redigera en befintlig Redigera eller skapa visning

Fältet Namn utgör ett unikt namn på visningen. Stativtyp bestämmer om referensriktningen som används för orientering kommer att vara norr eller zenit. Vanligtvis ställer man in det baserat på den typ av stativ som används för teleskopet. Men när man använder refraktorer och Schmidt-Cassegrain-teleskop (SCT) med en roterbar diagonal, har observatören en tendens att ändra om okularet för komfort så att det förblir i en fast vinkel i förhållande till zenit. Av den anledningen är det lämpligt att välja Altazimuth även när teleskopet faktiskt använder ett ekvatorialstativ. Välj Ekvatoriellt när fokuseringsenhetens orientering inte ändras, till exempel när du använder en kamera på ett ekvatorialt monterat teleskop. För Newton-teleskop som inverterar (dvs. roterar 180 grader men inte ändrar riktning) visningen, välj alternativet Inverterat. Det är också det korrekta alternativet för raka refraktorer och sökarkikare. När du använder ett rättvändande prisma, rättar prismat den inverterade bilden genom att vända den upp och ner. Det resulterar totalt sett i en vänster-höger spegelbild. Så för teleskop som använder ett rättvändande prisma, välj Speglat. En speciell sorts prisma som kallas Amici-takprisma vänder inte bara bilden vertikalt utan förhindrar även vänster-höger-spegling av bilden. Sökarkikare som innehåller ett sådant prisma kallas normalt "Right-Angle Correct Image" eller RACI-sökarkikare. Sådana prismor kan också användas för en refraktor och ett SCT. När du använder ett sådant prisma som ger en korrekt bild, välj alternativet Korrekt. Alternativet Speglad längs den vertikala axeln påträffas inte i typiska astronomiska instrument, men tillhandahålls för fullständighetens skull. Ytterligare två faktorer måste beaktas: den ena är okularets vinkel i förhållande till referensriktningen (nord / zenit), och den andra är orienteringen av betraktarens huvud (och uppfattningen om vertikalriktningen) som vi förklarade när vi beskrev funktionen för upprätt observatörskorrigering. De två aspekterna ställs in med hjälp av det enda skjutreglaget vid namn Okularets vinkel. Två illustrationer under skjutreglaget visar tolkningen av inställningen. Till vänster, sett framifrån som är bekvämare för Newton-teleskop, och till höger sett bakifrån, bekvämare för refraktorer och Cassegrain-teleskop. Observatören står naturligtvis på den sida som gör det bekvämare att titta genom okularet, så den upprättstående observatörskorrigeringen justeras automatiskt därefter. För okularvinklar som är mindre än -1 grad på skjutreglaget, används alternativet Upprätt observatörskorrigering, högerhänt. På liknande sätt, för okularvinklar som är större än +1 grad, används Upprätt observatörskorrigering, vänsterhänt. Vid 0 grader används ingen upprätt observatörskorrigering. Korrigeringen indikeras med en siluett av en person som står på rätt sida om teleskopet. Med vår konvention verkar de flesta masstillverkade Dobson-teleskop ha en korrigering på omkring +45 grader. Korrigeringen är för övrigt användbar även för sökarkikare med prismor. Man kan uttryckligen vilja inaktivera den upprättstående observatörskorrigeringen även när okularets vinkel inte är noll. Det är användbart om visningen kommer från en CCD-kamera som inte ändrar vinkel i förhållande till teleskopkroppen (till skillnad från en observatörs huvud), eller om bildskärmen som visar Kstars himmelskarta är monterad på själva teleskopkroppen. I det fallet kan alternativet Skärm monterad på teleskopet markeras. För den motsatta effekten, dvs. där okularets vinkel är noll, men observatören lutar sig för att se genom det från ena eller andra sidan, ställ in okularets vinkel till plus eller minus 2 grader för att möjliggöra den upprättstående observatörskorrigeringen; den mindre skillnaden märks inte. Slutligen kan man vilja trigga visningen att också ställa in synfältet för himmelskartan till något värde, till exempel för att ställa in synfältet för en sökkikare. I det fallet kan kryssrutan Ställ också in synfältet vara markeras, och ett ungefärligt synfält att justera kan anges. Om det inte är aktiverat ändras inte himmelskartans zoomnivå när visningen används.

&hips;